EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
77 DAGER TIL D-DAGEN
Han er her.
Kom igjen! Vi er 15 minutter forsinket. Kom igjen!
-Et øyeblikk! Bare øyenbrynene. -Vi har ikke tid.
Hei!
Inn på scenen.
De siste par årene har mange kalt meg en helt.
-Vår helt! -Så modig!
Dere tar feil. Jeg er ingen helt.
Jeg er en vanlig mann som var modig nok
til å ikke knele for terroristene.
Det er derfor... jeg er her i dag.
Stoltheten min er intakt.
Men de rottene...
...gjemmer seg fortsatt.
KUNA YALA-ØYENE
Enkelte liker kidnapperne.
-Ikke søren! -Jo. De synes de er morsomme.
Og jeg lurer... er kriminelle morsomme?
-Nei! -Nei!
Kan terrorister regnes som helter?
Nei!
Hva med den såkalte professor Robin Hood?
-Nei! -Nei! Helsinki...
...beistet fra Balkan,
festet eksplosiver til brystet mitt i 24 timer.
Kan han være en helt?
-Nei! -Nei!
Jeg håper bare...
...at han føler skyld for det han gjorde hvert øyeblikk av sitt triste liv.
Jeg løp mot den såkalte Denver
med en sløv saks.
Han hadde en M16.
Var jeg suicidal?
Kanskje. Men de første gislene fikk flyktet.
Men han tok det kjæreste jeg eide i bytte.
Mónica Gaztambide.
-Glem henne! -Elskerinnen min!
Ja, jeg har også begått feil.
Jeg har også vært utro.
En av de egoistiske og avskyelige.
Og derfor...
...mistet jeg alt.
Hver eneste morgen
tenker jeg på hva som skjedde med sønnen min.
Flytt deg, din idiot!
Faen ta deg og de råtne bananene dine!
Unnskyld!
Jeg elsker deg!
Livet... Livet går tapt hvis man ikke bestemmer seg
og lar seg selv være formålsløs.
Jeg var gissel, men alle er gisler av noe.
Ja!
For å møte det,
må man bestemme seg.
Jeg bestemmer meg!
Jeg møter problemene mine! Gjenta etter meg!
Jeg bestemmer meg!
Jeg møter problemene mine!
Jeg bestemmer meg! Jeg møter problemene mine!
KUNA YALA-STRANDA
77 DAGER TIL D-DAGEN
Jeg heter Tokyo.
Husker dere meg?
Det er Karibien.
I over to år har livet mitt vært en romantisk film.
Vi fisker vår egen mat. Nakent og vilt...
Men med litt luksus.
Og alt kommer til å forsvinne
på grunn av en beslutning jeg tar nå.
Vi har vært her i over to år.
To år i paradis.
Paradis er herlig når livet er kjedelig og fullt av trafikkøer...
...så man drar dit iblant.
Trenger du litt frisk luft?
Og jeg er vel ikke en del av planen?
Det har vart en stund.
Rio...
Jeg må ut.
Jeg trenger ståhei.
Jeg trenger folk.
Jeg trenger å ikke vite hvor jeg skal.
Jeg vet hva du mener.
Jeg drar også.
Et eventyr blir bra for oss.
Det kan bli kort, men jeg vet ikke.
Tro at det er evig.
Tokyo!
Hvis vi vil snakke sammen.
En satellittelefon. Jeg kjøpte den på svartebørsen.
-Rio... -Den er uregistrert.
Slå den på hver tredje dag klokken seks.
Hvis vi vil snakke, slår vi dem på i fem minutter,
og av hvis vi ikke får kontakt.
Ok?
Nummeret mitt står bakpå.
JEG ELSKER DEG
Kom igjen...
Dra. Det er snart kveld.
Opprør?
Opprør!
Jeg kan være snill pike lenge.
Men slem pike-deponiet fylles gradvis.
Og til slutt eksploderer det.
Og når jeg blir en Sputnik...
...går tre dager på et blunk.
74 DAGER TIL D-DAGEN
De går så fort at du glemmer det eneste viktige du har å gjøre.
SØKER ETTER SATELLITT
EUROPOL HAAG
SATELLITTSØKING
MÅL FUNNET
KUNA YALA
Terminalen du prøver å nå, er utenfor satellittdekning.
Slå på, Tokyo...
Faen, Tokyo. Slå på.
Faen!
Uidentifisert terminal kobles til Anibal Cortés.
Rios posisjon ble sendt fra Kuna Yala i Karibien til Europol på et sekund.
Og fra Europol til CNI på 50 sekunder.
Hallo?
Mindre enn et minutt senere
var Prieto våken.
-Prieto. -Oberst.
Europol har funnet Anibal Cortés på en øy i Panama.
Kontakt politiet der! Nå!
Med meg gikk det enda fortere.
De er avlyttet.
Telefonen var sikker,
men ikke den libyske selgeren.
Eagle til Fox 1. Vi tar av.
Hei, Rio.
Det er henne.
Hei, Tokyo.
Bekreftet. Det er Tokyo.
Politiet er på vei.
Beklager forsinkelsen.
Hvordan går det?
Jeg har ventet i tre dager på denne jævla øya.
Politiet er i Cinta Costera.
Kom igjen!
Jeg fikser det ikke mer. Jeg orker ikke kuna-mat.
Jeg spiste jo for faen bare pizza, burgere og pølser...
Det er det jeg vil ha. Jeg vil ikke være hos dem!
De ler jo aldri!
Politiet går inn i Chorrillo-området.
Kom igjen!
Jeg vil feste med deg...
...og danse og ta dop til vi får vaskebjørnpupiller.
Det er det jeg vil, Tokyo!
Bare en date.
Vil du på date?
Absolutt.
Så velg en by.
Så kommer jeg.
Rio de Janeiro.
-Faen! -Hva?
-Patruljebåter. -Hva?
Patruljebåter!
Stikk! De har funnet oss.
Vi er like ved torget.
Team alfa, ta smuget.
Tilbake. Omring bygget.
PURKEN ER IKKE DIN VENN!
Team alfa gjennom korridoren!
Ikke stopp! Kom igjen!
Eagle til Fox 1, vi ser ikke målet.
Klart. Vi går videre.
Cubeta, ta Bodegón-smuget. Det er en snarvei.
Kom igjen!
Cubeta, hun er i bakgården.
Vi omringer henne, oberst.
Jeg har deg, megge!
Bravo 2 i posisjon.
Bravo 1 i posisjon.
-Klare. -Nå!
-Senk våpnene! -Senk våpnene!
Det er ikke henne.
-Faen! -Jævla megge.
Den veien!
Kom igjen!
Kom igjen nå!
Skyldig.
Det var det jeg følte
da jeg tenkte på alle de lykkelige stundene med Rio...
...etter at vi slapp unna.
PORTUGALS MARITIME GRENSE TRE ÅR TIL D-DAGEN
Mine damer og herrer.
To hundre nautiske mil.
Vi er i internasjonalt farvann.
Sånn, ja!
-Visst faen! -Vi er rike!
Rike!
Professor!
Kom igjen!
Rike!
Drikk opp champagnen. Vi må ha nye regler.
Professor...
Kom igjen.
Vi har ti millioner. Skal vi tilbake på skolen?
Vi kom oss unna, men nå kommer det verste.
Å overleve.
Ikke åpne dem ennå. Vent til dere er alene.
-Hva er det? -Skjulesteder. Hvert par har sitt.
Du og Helsinki blir vel sammen.
Selvsagt.
Flott.
Dere blir beskyttet og overvåket.
Interpols muligheter blir små.
-Ikke nå, Denver. -Jeg sa ingenting.
Åpne dem når dere er alene.
Jeg er den eneste som vet hvor dere er hele tiden.
Hva er tallene?
Hvert tall er et kontinent.
Et kontinent dere drar til hvis dere trenger hjelp.
Lær dem utenat.
Nå.
72 DAGER TIL D-DAGEN
Dette er telefonnumre.
I krisetilfelle kan dere slå nummeret for stedet,
så settes dere i kontakt med kurerer.
Kurerene er soveceller som frakter dere trygt
til meg.
Hallo?
Jeg heter Tokyo... og jeg trenger en kurer.
Skal du ikke bli med?
Om et øyeblikk.
Hva med deg?
Hva med meg?
Hvor skal du?
Håper du ikke trenger å finne ut av det.
Men dagen kom.
62 DAGER TIL D-DAGEN
Det samme skjer vel i alle paradis.
Til slutt tar noen en bit av eplet,
og alt går til helvete.
Kom igjen.
Inn. De henter deg.
Det tok meg 11 dager å nå tempelet med kureren.
Etter en oljetanker, to lastefly og hvem vet hvor mange busser...
Miss Tokyo.
...kom skytsengelen min.
Velkommen til Thailand.
Jeg har aldri vært så glad for å se noen.
Professor...
Har Rio ringt?
Mamma!
62 DAGER TIL D-DAGEN
Mamma! Går det bra?
Går det bra?
Fryser du?
Vi går opp fra vannet.
Kom igjen.
Ja da...
-Hva skjedde, mamma? -Det går bra, kjære. Bestemor bare...
Moren min var påkledd i vannet igjen.
Vannet var så deilig...
Raquel.
Hvordan var turen, kjære?
Du må pakke.
Hva skjer?
Tokyo er her.
Raquel...
Til vi vet hva som har skjedd,
må du ta med moren og datteren din til Mindanao.
Og du blir her selv om det ikke er trygt.
Det er best.
Fordi du må fikse et problem for Tokyo.
Alene.
Hvis du skal gjemme meg så hun ikke ser meg,
bør du tenke om igjen.
-Hva gjør megga her? -Ro deg ned. Hun er en av oss.
Jeg skiftet side.
Vet du hvem som skifter side?
-Forrædere. -Tokyo...
-De aller verste. -Tokyo!
Vet du hva som skjer med dem?
De kan skifte side både én, to,
-kanskje tusen ganger. -Tokyo...
Hun vil svikte deg!
Slik hun sviktet dem.
-Nei. -Hvorfor ikke?
Hvordan vet du det?
-Jeg vet det. -Å ja?
-Jeg er helt sikker. -Sikker?
I buksa?
Sier professoren at jeg er en av dere, er jeg det.
Er det klart?
Bra ørefik.
Slik kommer vi ikke overens, inspektør.
Lisboa.
Jeg heter Lisboa.
Etter denne hyggelige gjenforeningen
går vi og drikker te.
Kom.
Opp med hendene!
Ned, sa jeg!
Hendene på ryggen!
Ikke rør deg!
Hvor lenge siden var det?
Elleve dager.
Hvor kom satellittelefonene fra?
Da vi delte oss i to, var vi i Casablanca i 24 timer.
Han kjøpte dem på svartebørsen.
Fra en libyer.
I Casablanca...
De var uregistrerte.
Helt sikkert.
Ikke bare det...
Den som solgte dem, tystet.
Og han fikk nok en belønning.
Professor...
Er du sikker på at Rio er tatt?
Ellers hadde han ringt kureren. Som deg. Ikke sant?
Men det står ingenting.
Det har gått 11 dager.
Det er det viktigste de kan kunngjøre.
Hvorfor holde det hemmelig?
Hvor lenge kan de ha ham i isolasjon?
Syttito timer.
Hvor er han?
Blir han torturert?
Jeg vet ikke, Tokyo.
Selvsagt blir han torturert.
I ethvert demokratisk land
finnes det en bakgård hvor de spiller skittent hvis det blir ille.
Og vi har gjort det ille for dem.
Dere har det.
De kan ikke torturere ham.
Det er 2000-tallet.
Klart de kan.
I 35 000 fots høyde, over enhver jurisdiksjon,
på CIAs fly eller Guantanamo.
Selv Spania har en terrorgruppe. Ble du født i går, Tokyo?
Professor.
Vi må få ut Rio.
Hører du?
Vi må redde Rio.
Kjøpte dere flere telefoner?
Ja, Helsinki.
Vi må samle alle.
Professor!
Si at du skal redde Rio.
Hvordan, Tokyo?
Vi vet ikke hvilket land, fengsel eller høl han er i.
Vi vet ingenting.
Ingenting.
Professor!
Så godt å se deg. Så godt.
-Miss Gaztambide. -Det er Mrs. Vi er gift!
Med balinesiske riter. På elefant og sånn.
Tokyo!
Vil du bli med meg?
Professor!
Rolig, Helsinki!
Helsinki!
Drittsekk!
Kjolen min!
Hva skjer?
Skal ingen gi meg en klem?
Vi får juble i stillhet. Ikke vekk gutten.
Si det med argentinsk aksent.
Hei, boludo. Hør her. Gratulerer.
Det er den verste argentinske aksenten jeg har hørt.
-Huset er så flott. -Det er som himmelen.
-Hvor er Rio? -Han vet...
Rio kommer ikke.
Han er arrestert.
Når skjedde det?
For 17 dager siden. På en karibisk øy.
Det har ikke stått i avisene.
Han er i et høl og blir torturert.
Hva skjedde?
Han brukte satellittelefon.
Var han i fare?
Nei.
Vi hadde regler.
Ikke Europa.
-Ikke telefon. -Hva faen gjør vi her, professor?
Det er sikkerhetshensyn.
Hvilke sikkerhetshensyn?
-Rio visste ikke hvor vi var. -Folkens...
Vi må hjelpe ham.
La meg se... Hva faen gjør vi her?
Tror du virkelig at vi klarer å redde Rio?
Ja, Denver.
Jeg tror det.
Herregud...
Fikk du meg til å reise hit med barn for å si det?
-Røyker du opium i Asia? -Sett deg.
Tror du dette er et dataspill? Du er ikke sjefen min!
Sett deg.
Du skylder meg livet, for faen!
Forstår du det?
Du skylder meg dette. Hagen og til og med havet,
for faren min kommer ikke tilbake. Forstår du det?
Jeg har en sønn. Han skal faen ikke lide like mye som meg.
Spør ham
om han vil at faren skal skytes i stykker på grunn av en idiot.
Denver.
Han senkes ned i badekar med håndkle rundt hodet.
-Forstår du det? -Beklager, men det er hans feil.
Ansiktet...
...du ser på
er det samme ansiktet faren din så på mens du prøvde å åpne tunnelen.
Hun forlot ham ikke i et øyeblikk.
Tokyo var der.
Rio begikk en feil.
Men det gjorde dere også.
Du dro faren din opp på taket. Dere kunne ha blitt drept.
Men gjengen var der.
Helsinki, du knuste ikke bilen.
Vi ordnet det.
Gjengen var der.
Du stoppet maskinene for sent...
...Nairobi.
Og politiet kom inn.
Og dere flyktet gjennom tunnelen fordi Berlin...
...ble igjen og holdt dem tilbake.
Han ga oss tiden vi trengte.
Gjengen var der.
De som ikke er her nå...
...er Berlin.
Ikke Oslo heller.
Ikke Moskva.
Ikke søren...
Hun er en av oss.
Jeg begikk en feil.
Jeg mistet styringen.
Men gjengen var der.
Nå har Rio også begått en feil.
Jeg kan ikke be dere om å føle det samme, men...
Jeg føler ansvar...
...for at... en jævel...
...gir ham støt mens han henger etter anklene.
Jeg blir med!
Nei, Nairobi.
For da gjør jeg det også.
Da var vi i gang.
Hvordan skal vi redde Rio?
Med et ran. Det er det vi kan.
Skal vi redde ham med et ran?
Det begynner med...
...et ran.
Ok.
Men vi skal egentlig trosse systemet.
Denne gangen skal vi ikke kidnappe folk og trykke egne penger.
Vi skal ta stilling.
Vi skal si: "Nok er nok." Det de gjør mot Rio, er en krigserklæring.
Og vi er opprørerne.
Ikke sant?
Hva skal vi rane?
Gull.
Gull?
Ikke bare gull.
Gullet.
Gullet som betyr noe.
Den spanske banks gullreserve.
Er ikke det bare rot?
Det finnes ikke større.
Og det kom du på ved å se på solnedgangen?
Det er ikke min plan.
Din fars?
Nei. Ikke min fars.
FIRENZE 5 ÅR TIL D-DAGEN
Andrés.
Lillebror.
Velkommen til Italia.
Et land med kunst, klasse
og fint kledde mennesker. I motsetning til deg.
Du ser ut som en turist.
Følg meg.
Vi skal til min ringe bolig. Jeg har mye å fortelle deg.
Er dette "boligen på landet" du skulle leie?
Man begynner å lete etter et hus med to bad og hage,
og ender opp med å pusse opp et kloster.
Jeg vet veien inn i Myntverket.
Gjennom døra?
Bakdøra. Med en bil med spoler.
Det er folk her, Andrés.
Slapp av. Vi omgås ikke. De er de perfekte naboer.
-Munker! -Cisterciensere.
Vi bor i hver vår fløy.
Dessuten har de avlagt taushetsed.
De sier ingenting.
Ikke når de trues med våpen eller dommere, men for Vår Herre.
Interessant, hva?
Og...
...hva har du fortalt dem?
At jeg trenger nøysomhet og ensomhet
for å skrive en avhandling om teologisk filosofi.
Trodde de deg?
Jeg betalte for oppussingen
så de slapp å gjøre om stedet til hotell.
De trenger ikke mer. De elsker meg.
Noen ganger synger jeg gregorianske sanger med dem.
Pass på hodet.
Sover du i en celle, Andrés?
Jeg skulle det. Men så forelsket jeg meg...
...i dette kapellet.
Herlig, ikke sant?
Sergio, min venn. Det var lenge siden. Kom hit.
Hva er alt dette?
Husker du det planlagte gullranet på Den spanske bank?
Det er utrolig. Vi kan få opptil 90 tonn gull derfra.
Vi har funnet svaret. Og jeg tror du vil elske det.
Det er det beste sivilingeniør- arbeidet siden Panamakanalen...
Vent litt.
Jeg har sagt det hundre ganger. Du får kanskje gullet, Andrés,
men du forlater aldri Den spanske bank i live.
Det er ubetydelige detaljer. Gullet kommer først.
Vi tar oss av folkene etterpå.
-Hvilke "ubetydelige detaljer"? -Vi tar det senere.
Ser jeg ikke litt annerledes ut, bror?
-Vel... -Jeg må fortelle deg om en kvinne.
Se på denne...
...lille søtnosen.
Dette er Tatiana.
Ja, hun er vakker.
Hun er stormforelsket.
En gudinne.
Professoren hadde aldri tenkt på...
...at han en dag ville måtte bruke den suicidale planen.
VELKOMMEN
TILBAKE
De fleste av dere kan reglene,
men siden vi har noen nye fjes, går vi gjennom dem.
For det første: Ingen personlige forhold.
Den regelen er jo...
Andre regel: Ingen for- eller etternavn.
Professor.
La oss komme til saken. Hvordan kommer vi inn i Den spanske bank?
Ved å lage oppstyr.
D-DAGEN
Nå for tiden
begynner kriger med bomber. Det gjorde vår også.
Den dagen fløy 140 millioner euro over Madrid.
Slik sa vi:
"Vi er tilbake."