‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- מדריד -‬ ‫- 77 ימים לשעת השי"ן -‬
‫הוא פה.‬
‫בוא! אנחנו באיחור של רבע שעה.‬
‫קדימה!‬
‫רגע! רק את המצח.‬ ‫-בבקשה. אין זמן.‬
‫היי!‬
‫לבמה.‬
‫בשנתיים וחצי האחרונות‬ ‫רבים מכם כינו אותי "גיבור".‬
‫גיבור!‬ ‫-אמיץ כל כך!‬
‫לא. אתם טועים. איני גיבור.‬
‫אני בסך הכול אדם פשוט שהיה אמיץ מספיק‬
‫לסרב להיכנע בפני המחבלים.‬
‫וכך... כך זכיתי להיות פה היום.‬
‫היושרה שלי ללא רבב.‬
‫בינתיים, החלאות האלה...‬
‫מסתתרים בחורים שלהם.‬
‫- איי גונה יאלה -‬
‫יש אנשים שמעריצים את החוטפים.‬
‫לא!‬ ‫-כן, באמת. חושבים שהם מצחיקים.‬
‫ואני תוהה. מה מצחיק בפושעים?‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫האם מחבל יכול להיחשב גיבור?‬
‫לא!‬
‫מה באשר לפרופסור רובין הוד?‬
‫לא!‬ ‫-לא! הלסינקי...‬
‫החלאה הבלקנית,‬
‫הצמיד אליי חומר נפץ למשך יממה.‬
‫זה אליל של מישהו?‬
‫לא!‬ ‫-לא!‬
‫אני רק מקווה...‬
‫שהוא ירגיש אשמה בגלל מה שעשה,‬ ‫כל דקה בחייו העלובים.‬
‫- פמפס, ארגנטינה -‬
‫הסתערתי על האדם המכונה "דנוור"‬
‫מנופף בזוג מספריים קהה.‬
‫הוא החזיק M-16.‬
‫התאבדותי?‬
‫אולי, אבל בזכות זה,‬ ‫בני הערובה הראשונים הצליחו להימלט.‬
‫כעונש, הוא לקח את הדבר האהוב עליי ביותר.‬
‫מוניקה גטמבידה.‬
‫שכח ממנה!‬ ‫-אהובתי!‬
‫נכון, גם אני עשיתי טעויות.‬
‫גם אני בגדתי.‬
‫הייתי אנוכי ונתעב.‬
‫כתוצאה מכך...‬
‫איבדתי הכול.‬
‫בימים אלה, כל בוקר מחדש,‬
‫אני מתעורר ותוהה מה קרה לבני.‬
‫- ג'אווה, אינדונזיה -‬
‫זוז, אידיוט!‬
‫לך תזדיין, אידיוט! עם הבננות שלך!‬
‫סליחה, סליחה!‬
‫אני אוהב אותך!‬
‫החיים...‬
‫החיים אבודים כשלא בוחרים דרך‬
‫ומסתובבים ללא מטרה.‬
‫הייתי בן ערובה, אבל כולנו‬ ‫בני ערובה של משהו.‬
‫כן!‬
‫כדי להתמודד עם זה,‬
‫אתם צריכים לבחור.‬
‫אני בוחר!‬
‫אני מתמודד עם בעיותיי! חזרו אחריי!‬
‫אני בוחר!‬
‫אני מתמודד עם בעיותיי!‬
‫אני בוחר! אני מתמודד עם בעיותיי!‬
‫- חוף גונה יאלה -‬ ‫- אי פליקן -‬
‫- 77 ימים לשעת השי"ן -‬
‫שמי טוקיו.‬
‫זוכרים אותי?‬
‫אני בקאריביים.‬
‫כבר יותר משנתיים החיים שלי הם סרט רומנטי.‬
‫אנחנו צדים את מזוננו.‬
‫עירומים, פראיים...‬
‫אבל יש גם מותרות.‬
‫וכל זה יתפוגג‬
‫בגלל החלטה שמתקבלת במוחי ברגע זה.‬
‫אנחנו כאן יותר משנתיים.‬
‫שנתיים בגן עדן.‬
‫גן עדן זה נהדר כשהחיים משעממים‬
‫ומלאים בפקקי תנועה,‬
‫אז בורחים לשם מדי פעם.‬
‫את רוצה להתאוורר קצת, מה?‬
‫ואני לא כלול,‬
‫נכון?‬
‫זו היתה תקופה יפה.‬
‫ריו...‬
‫אני צריכה לצאת מפה.‬
‫אני צריכה המולה.‬
‫אני צריכה אנשים.‬
‫אני צריכה לא לדעת איפה אהיה מחר.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫גם אני אעזוב.‬
‫הרפתקה תועיל לשנינו.‬
‫אולי זה יהיה לזמן קצר, אבל אני לא בטוחה.‬
‫אז מוטב להניח שזה לנצח.‬
‫טוקיו!‬
‫למקרה שנרצה לדבר.‬
‫זה טלפון לווייני.‬ ‫קניתי אותו בשוק השחור עם הלסינקי.‬
‫ריו...‬ ‫-הוא לא רשום.‬
‫תדליקי אותו כל שלושה ימים בשש בערב.‬
‫אם אחד מאיתנו צריך להתקשר,‬ ‫את מדליקה אותו לחמש דקות‬
‫ואז מכבה אותו אם לא צלצל.‬
‫בסדר?‬
‫המספר שלי רשום מאחור.‬
‫- אוהב אותך -‬
‫קדימה.‬
‫לכי. תיכף מחשיך.‬
‫בלגן?‬
‫בלגן!‬
‫אני יכולה להתנהג יפה למשך זמן רב.‬
‫אבל עם כל משקה, השובבה שבי מתעוררת.‬
‫ובסופו של דבר אני פשוט מתפוצצת.‬
‫וכשאני הופכת לספוטניק,‬
‫אני מגלה שעברו שלושה ימים.‬
‫- פנמה, 74 ימים לשעת השי"ן -‬
‫הם עוברים כה מהר שאת שוכחת‬ ‫את הדבר החשוב היחיד שאת צריכה לעשות.‬
‫- מאתר לוויין -‬
‫- מטה יורופול, האג -‬
‫- איתור לוויין -‬
‫- המטרה יורטה -‬
‫- פנמה -‬
‫- גונה יאלה -‬
‫- אי פליקן -‬
‫הנמען נמצא מחוץ לטווח הקליטה של הלוויין.‬
‫טוקיו, תדליקי אותו.‬
‫בחייך, טוקיו. תדליקי את המכשיר.‬
‫לעזאזל!‬
‫מסוף לא מזוהה יוצר קשר עם אניבל קורטס.‬
‫המיקום של ריו בגונה יאלה בקאריביים‬
‫עבר ליורופול בשנייה.‬
‫ואז עבר מירופול‬ ‫למודיעין הלאומי תוך 50 שניות.‬
‫הלו?‬
‫פחות מדקה אחר כך,‬
‫פרייטו היה ער.‬
‫פרייטו.‬ ‫-קולונל.‬
‫יורופול איתר את אניבל קורטס באי בפנמה.‬
‫התקשרו למשטרת פנמה! עכשיו!‬
‫המיקום שלי הגיע אליהם אפילו קודם.‬
‫יש ציתות על הטלפון.‬
‫הטלפון היה אמין,‬
‫אבל המוכר הלובי לא היה.‬
‫נשר לשועל 1, אנחנו ממריאים.‬
‫היי, ריו.‬
‫זו היא.‬
‫היי, טוקיו.‬
‫מאושר. זו טוקיו.‬
‫המשטרה בדרך.‬
‫מצטערת על העיכוב.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני פה. כבר שלושה ימים‬ ‫מביט בזמן שחולף כאן באי המחורבן.‬
‫המשטרה בסינטה קוסטרה.‬
‫קדימה!‬
‫נמאס לי. אני לא סובל את האוכל בגונה.‬
‫כל החיים אני אוכל פיצות,‬ ‫המבורגרים, צ'יפס, נקניקיות.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬ ‫לא רוצה להיות עם החבר'ה פה!‬
‫הם אף פעם לא צוחקים!‬
‫המשטרה נכנסת לשכונת צ'וריו.‬
‫קדימה!‬
‫אני רוצה לבלות איתך‬
‫ולרקוד ולהשתכר עד שהעיניים שלנו‬ ‫ייראו כמו עיניים של דביבון.‬
‫זה מה שאני רוצה, טוקיו, לכל הרוחות!‬
‫גם אם זה רק דייט.‬
‫אתה מציע לי דייט?‬
‫לגמרי, אני מציע דייט.‬
‫אז תבחר עיר.‬
‫ואגיע.‬
‫ריו דה ז'ניירו.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-מה?‬
‫סירות סיור.‬ ‫-מה?‬
‫סירות סיור!‬
‫תברחי, טוקיו! מצאו אותנו!‬
‫אנחנו מגיעים לכיכר.‬
‫צוות אלפא, מהסמטה.‬
‫תחזרו. להקיף את הבניין.‬
‫- שוטר אינו חבר! -‬
‫צוות אלפא למעבר בין הבניינים!‬
‫לא לעצור! קדימה!‬
‫נשר לשועל 1, לא רואים את המטרה.‬
‫קיבלתי. מתקדמים.‬
‫קובטה, תיכנסו לסמטת בודגון. זה קיצור.‬
‫קדימה!‬
‫קובטה, היא בחצר.‬
‫היא מוקפת, קולונל.‬
‫תפסתי אותך, כלבה!‬
‫בראבו 2 מוכנים.‬
‫בראבו 1 מוכנים.‬
‫תוריד את הנשק! אתה מוקף!‬
‫מוכנים.‬ ‫-קדימה!‬
‫להוריד נשק!‬ ‫-להוריד נשק!‬
‫להירגע. להוריד נשק.‬
‫שלילי. זו לא היא.‬
‫שיט!‬ ‫-כלבה ארורה.‬
‫משם!‬
‫קדימה!‬
‫אשמה.‬
‫כך הרגשתי‬
‫בזמן שחשבתי על כל רגע מאושר‬ ‫שהיה לי עם ריו...‬
‫מאז שיצאנו לחופשי.‬
‫- גבול המים הטריטוריאליים של פורטוגל -‬ ‫- שלוש שנים לפני שעת השי"ן -‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫שלוש מאות שבעים ק"מ ימיים.‬
‫אנחנו במים בינלאומיים עכשיו.‬
‫הצלחנו!‬
‫כן!‬ ‫-אנחנו עשירים.‬
‫עשירים!‬
‫פרופסור!‬
‫מטורף!‬
‫עשירים!‬
‫תגמרו את השמפניה. צריך לקבוע כללים חדשים.‬
‫פרופסור.‬
‫בואו.‬
‫יש לנו 10 מיליון.‬ ‫נראה לך שאנחנו חוזרים ללמוד?‬
‫הצלחנו לברוח, אבל עכשיו החלק הקשה ביותר.‬
‫לשרוד.‬
‫אל תפתחו אותם עדיין, חכו שתהיו לבד.‬
‫מה זה?‬ ‫-בתי מסתור. לכל צמד יש בית.‬
‫הנחתי שאת והלסינקי תישארו יחד.‬
‫כמובן.‬
‫יופי.‬
‫אתם תהיו תחת שמירה ומעקב.‬
‫לכן לאינטרפול יהיה קשה להגיע אליכם.‬
‫לא עכשיו, דנוור.‬ ‫-לא אמרתי כלום.‬
‫תפתחו אותם כשתהיו לבד.‬
‫אני היחיד שיידע מה מיקומכם‬ ‫7 ימים בשבוע, 24 שעות ביממה.‬
‫מה המספרים האלה?‬
‫כל מספר מייצג יבשת.‬
‫יבשת שתוכלו להגיע אליה אם תזדקקו לעזרה.‬
‫שננו אותם.‬
‫עכשיו.‬
‫- קולומביה -‬ ‫- 72 ימים לשעת השי"ן -‬
‫אלה מספרי טלפון.‬
‫במקרים דחופים, התקשרו למספר לפי מיקומכם‬
‫ותקושרו לסוכן שלכם.‬
‫הסוכנים הם תאים רדומים שיביאו אתכם אליי...‬
‫בבטחה.‬
‫הלו?‬
‫אני טוקיו.‬
‫ואני מחפשת את הסוכן שלי.‬
‫לא תצטרפי אליהם?‬
‫עוד מעט.‬
‫ואתה?‬
‫מה איתי?‬
‫לאן אתה הולך?‬
‫אני מקווה שלא תצטרכי לדעת אף פעם,‬ ‫מיס טוקיו.‬
‫אבל היום הזה הגיע.‬
‫- תאילנד -‬ ‫- 62 ימים לשעת השי"ן -‬
‫אני מניחה שזה קורה בכל גן עדן.‬
‫בסופו של דבר, מישהו נוגס בתפוח‬
‫והכול הולך לעזאזל.‬
‫קדימה.‬
‫תיכנסי. ימצאו אותך.‬
‫לקח 11 יום להגיע למקדש‬ ‫שבו השאיר אותי הסוכן.‬
‫אחרי נסיעה במכלית דלק,‬ ‫בשני מטוסי מטען ובאינספור אוטובוסים...‬
‫מיס טוקיו.‬
‫המלאך השומר שלי הופיע.‬
‫ברוכה הבאה לתאילנד.‬
‫לא חושבת שאי פעם שמחתי ככה לפגוש מישהו.‬
‫פרופסור.‬
‫ריו התקשר אליך?‬
‫אמא!‬
‫- פלאוון -‬ ‫- 62 ימים לשעת השי"ן -‬
‫אמא! את בסדר?‬
‫את בסדר?‬
‫קר לך?‬
‫בואי נצא מהמים.‬
‫קדימה.‬
‫כן.‬
‫מה קרה, אמא?‬
‫זה בסדר, מותק. סבתא פשוט...‬
‫אמא שלי שוב נכנסה לים בבגדיה.‬
‫היה כל כך נעים במים.‬
‫ראקל.‬
‫איך היתה הנסיעה, יקירי?‬
‫את צריכה לארוז.‬
‫מה קורה?‬
‫טוקיו כאן.‬
‫ראקל.‬
‫עד שנדע לבטח מה קרה,‬
‫קחי את אמך ובתך למינדנאו.‬
‫ואתה תישאר פה, מקום שאינו בטוח עבורך.‬
‫כך הכי טוב.‬
‫כי אתה צריך לפתור בעיה של טוקיו.‬
‫בעצמך.‬
‫אם אתה רוצה להחביא אותי‬ ‫כדי שהיא לא תראה אותי,‬
‫זה לא יקרה.‬
‫מה הכלבה עושה פה?‬ ‫-תירגעי. היא איתנו עכשיו.‬
‫נגיד את זה ככה. עברתי צד.‬
‫יודע מי עובר צד במלחמה?‬
‫הבוגדים.‬ ‫-טוקיו...‬
‫העלובים ביותר.‬ ‫-טוקיו!‬
‫יודע מה הסיפור של העכברושים האלה?‬
‫הם יכולים לעבור צד פעם, פעמיים,‬
‫מאה מיליון פעמים.‬ ‫-טוקיו, בבקשה.‬
‫היא תבגוד בך!‬
‫היא תבגוד בך כמו שבגדה בהם.‬
‫זה לא יקרה.‬ ‫-למה לא?‬
‫איך אתה יודע? תגיד לי!‬
‫אני יודע.‬ ‫-באמת?‬
‫ואני בטוח לגמרי.‬ ‫-בטוח?‬
‫בין הרגליים?‬
‫אם הפרופסור אמר לך שאני איתכם, אז זה נכון.‬
‫מובן?‬
‫יופי של סטירה.‬
‫לא נראה לי שנסתדר, מפקחת.‬
‫ליסבון.‬
‫שמי ליסבון.‬
‫טוב, אחרי האיחוד המרגש הזה,‬
‫בואו נשתה קצת תה.‬
‫בבקשה.‬
‫ידיים למעלה! להשתטח!‬
‫אמרתי לך להשתטח!‬
‫ידיים על הגב!‬
‫לא לזוז!‬
‫מתי זה היה?‬
‫לפני 11 ימים.‬
‫איפה קניתם את הטלפונים הלווייניים?‬
‫כשהתפצלנו בין שתי סירות,‬
‫היינו בנמל קזבלנקה במשך 24 שעות.‬
‫הוא קנה אותם בשוק השחור.‬
‫מבחור לובי.‬
‫בקזבלנקה.‬
‫הם לא רשומים.‬
‫ברור שכן, כפי שבטח הבנת.‬
‫לא רק זה...‬
‫מי שמכר לכם אותם, גם הלשין.‬
‫והוא בטח קיבל תגמול נאה בתמורה למידע.‬
‫פרופסור.‬
‫אתה בטוח לגמרי שריו נתפס?‬
‫אחרת היה מתקשר לסוכן שלו,‬ ‫כמו שעשית את. לא?‬
‫אבל לא פרסמו שום דבר בעניין.‬
‫הוא כבר עצור 11 יום.‬
‫אלה החדשות הכי גדולות שהמדינה יכולה לפרסם.‬
‫למה לא לפרסם? זה פצצה.‬
‫כמה זמן ישאירו אותו בבידוד?‬
‫שבעים ושתיים שעות.‬
‫איפה הוא?‬
‫מענים אותו?‬
‫אני לא יודע, טוקיו.‬
‫ברור שמענים אותו.‬
‫בכל מדינה דמוקרטית,‬
‫יש אזור אפל שנועד‬ ‫למשחק מלוכלך במקרים קשים.‬
‫ואנחנו נתנו להם מקרה קשה.‬
‫בעצם, אתם נתתם.‬
‫הם לא יכולים לענות אותו.‬
‫זו המאה ה-21.‬
‫ברור שהם יכולים.‬
‫בגובה 10,000 מטרים, מחוץ לכל אזור שיפוט,‬
‫בטיסה של ה-CIA או בגואטנמו.‬
‫גם בספרד יש קומנדו ללוחמה בטרור.‬
‫בחייך, טוקיו. עשו אותך באצבע?‬
‫פרופסור.‬
‫צריך לחלץ את ריו.‬
‫אתה שומע?‬
‫צריך לחלץ את ריו.‬
‫קניתם עוד טלפונים?‬
‫כן, הלסינקי.‬
‫צריך לכנס את כולם.‬
‫פרופסור!‬
‫תגיד לי שאתה הולך להציל את ריו.‬
‫איך, טוקיו?‬
‫אנחנו אפילו לא יודעים באיזו מדינה,‬ ‫כלא או חור אחר הוא נמצא.‬
‫אנחנו לא יודעים שום דבר.‬
‫שום דבר.‬
‫פרופסור!‬
‫אני כל כך שמח לראות אותך.‬
‫כל כך שמח.‬
‫העלמה גטמבידה.‬ ‫-קרא לה "גברת". התחתנו!‬
‫בטקס באלינזי. על פיל וכל זה.‬
‫טוקיו!‬
‫רוצה לבוא אליי?‬
‫פרופסור!‬
‫לאט, הלסינקי!‬
‫הלסינקי!‬
‫אידיוט!‬
‫השמלה שלי!‬
‫מה קורה?‬
‫את הולכת לחבק אותי או מה?‬
‫בואו נרים כוסית בדממה. שלא נעיר את התינוק.‬
‫תגיד את זה במבטא ארגנטינאי.‬
‫היי, בולודו (אידיוט). ברכותיי.‬
‫זה המבטא הארגנטיני הכי גרוע ששמעתי.‬ ‫אבל ממש.‬
‫הבית שלך כל כך יפה.‬ ‫-כמו גן עדן פה.‬
‫איפה ריו?‬ ‫-הוא יודע היטב...‬
‫ריו לא יגיע.‬
‫הוא נעצר.‬
‫מתי?‬
‫לפני 17 יום. באי בקאריביים.‬
‫זה לא פורסם עדיין.‬
‫הוא באיזה חור, סובל עינויים.‬
‫איך מצאו אותו?‬
‫הוא השתמש בטלפון לווייני.‬
‫הוא היה בסכנה?‬
‫לא.‬
‫היו כללים.‬
‫לא באירופה.‬
‫ללא טלפונים.‬
‫למה לכל הרוחות אנחנו פה, פרופסור?‬
‫כינסתי אתכם למען ביטחונכם.‬
‫מה הבעיה עם ביטחוננו?‬
‫ריו לא יודע איפה אנחנו.‬
‫חבר'ה...‬
‫צריך לעזור לו.‬
‫בואו נראה... מה לכל הרוחות אנחנו עושים פה?‬
‫אתם באמת מאמינים שנחלץ את ריו?‬
‫כן, דנוור.‬
‫אני מאמין שכן.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫נסעתי בגללך חצי עולם עם תינוק‬ ‫כדי להקשיב לשטות הזאת?‬
‫עישנת אופיום באסיה, פרופסור?‬
‫שב, בבקשה.‬
‫מה אתה חושב, שזה משחק מחשב?‬ ‫אתה לא הבוס שלי!‬
‫שב.‬
‫אתה חייב לי את חייך!‬
‫מבין?‬
‫אתה חייב לי את כל זה.‬ ‫את החצר ואפילו את הים המחורבן‬
‫כי אתה לא יכול להחזיר את אבא שלי. מבין?‬
‫יש לי בן.‬
‫אני נשבע שהוא לא יסבול כמו שאני סבלתי.‬
‫תשאל אותו בעצמך‬
‫אם הוא רוצה שירססו‬ ‫את אבא שלו בקליעים בגלל איזה אידיוט.‬
‫דנוור.‬
‫דוחפים לו את הראש באמבטיה, בכיסוי עיניים.‬
‫אתה מבין את זה?‬ ‫-מצטער. טעות שלו.‬
‫הפנים האלה...‬
‫שאתה מביט בהם,‬
‫אלה הפנים שאביך הביט בהם‬
‫כשניסית לחפור את המנהרה.‬
‫היא לא עזבה אותו, אפילו לא לרגע.‬
‫טוקיו היתה שם.‬
‫ריו עשה טעות.‬
‫אבל גם אתה עשית טעויות.‬
‫סחבת את אבא שלך אל הגג. יכולתם להיהרג.‬
‫אבל החבורה היתה שם.‬
‫הלסינקי, לקחת את הרכב‬ ‫למגרש הגרוטאות אבל לא השמדת אותו.‬
‫סידרנו את זה.‬
‫החבורה היתה שם.‬
‫עצרת את מכונות הדפוס באיחור,‬
‫ניירובי.‬
‫והמשטרה נכנסה.‬
‫וברחתם דרך המנהרה כי ברלין...‬
‫נשאר כדי להדוף אותם.‬
‫הוא העניק לנו את השניות שנזקקנו להן.‬
‫החבורה היתה שם.‬
‫מי שחסר פה עכשיו...‬
‫זה ברלין.‬
‫ואוסלו.‬
‫ומוסקבה.‬
‫לא יכול להיות...‬
‫היא איתנו.‬
‫עשיתי טעות.‬
‫איבדתי שליטה.‬
‫אבל החבורה היתה שם.‬
‫עכשיו ריו עשה טעות, כמו כולנו.‬
‫אני לא יכול לדרוש מכם להרגיש כמוני, אבל...‬
‫אני מרגיש אחראי‬
‫לכך שאיזה בן זונה‬
‫נותן לו מכות חשמל כשהוא תלוי מעקביו.‬
‫אני בפנים!‬
‫לא, ניירובי.‬
‫כי אם את בפנים, אז גם אני.‬
‫התחלנו.‬
‫איך נחלץ את ריו?‬
‫בשוד. אנחנו טובים בזה.‬
‫שוד? ככה נציל אותו?‬
‫זה יתחיל ב...‬
‫שוד.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אנחנו עומדים לאתגר את המערכת.‬
‫הפעם לא נהיה אנשים שחוטפים אחרים‬ ‫בשביל לגרוף רווח אישי.‬
‫נהיה אנשים שמבטאים עמדה.‬
‫שאומרים, "די!"‬
‫מה שהם עושים לריו זה הכרזת מלחמה.‬
‫ואנחנו המחתרת.‬
‫לא?‬
‫מה נשדוד?‬
‫זהב.‬
‫זהב?‬
‫לא סתם זהב.‬
‫את ה-זהב.‬
‫הזהב היחיד שחשוב.‬
‫הרזרבה הלאומית של בנק ספרד.‬
‫יהיה בלגן גדול, מה?‬
‫ועוד איך.‬
‫והרעיון הזה פשוט עלה לך בראש,‬ ‫כשהתבוננת בזריחה?‬
‫לא, זו לא תוכנית שלי.‬
‫של אביך?‬
‫לא. לא של אבי.‬
‫- פירנצה -‬ ‫- חמש שנים לשעת השי"ן -‬
‫אנדרס.‬
‫אח קטן.‬
‫ברוך הבא לאיטליה.‬
‫ארץ של אמנות, של קלאסה,‬
‫אנשים יודעים להתלבש פה. לא כמוך.‬
‫אתה נראה כמו תייר.‬
‫בוא איתי.‬
‫אקח אותך למעוני הצנוע.‬
‫יש לי הרבה לספר.‬
‫אז זה "המעון הצנוע" שרצית לשכור?‬
‫אתה מתחיל בחיפוש של בית‬ ‫עם שני חדרי מקלחת וגינה,‬
‫ובסוף משפץ מנזר.‬
‫אני יודע איך לפרוץ למטבעה המלכותית.‬
‫מהדלת?‬
‫מהדלת האחורית. במשאית עם הסלילים.‬
‫אנדרס, יש פה אנשים.‬
‫אל תדאג, אנחנו לא נפגשים בכלל.‬ ‫הם שכנים מושלמים.‬
‫הם נזירים!‬ ‫-ציסטריאנים.‬
‫הם חיים באגף אחד, אנחנו באחר.‬
‫חוץ מזה, הם נשבעו לשתוק.‬
‫נשבעו לשמור על שתיקה.‬
‫לא בפני אקדח, או שופט,‬
‫אלא בפני האל.‬
‫הרבה יותר מעניין, לא?‬
‫ו...‬
‫מה אמרת להם?‬
‫שאני אינטלקטואל שצרכיו צנועים‬ ‫והוא רוצה להתבודד‬
‫כדי לכתוב עבודה על פילוסופיה תיאולוגית.‬
‫והאמינו לך?‬
‫גם שילמתי על השיפוץ‬
‫כדי שלא יצטרכו להפוך‬ ‫את המבנה היפה הזה לבית מלון.‬
‫הם לא צריכים שום דבר נוסף. הם מתים עליי.‬
‫לפעמים אני גם שר איתם מזמורים גרגוריאניים.‬
‫תיזהר על הראש.‬
‫אנדרס, אתה ישן בכוך?‬
‫זו היתה הכוונה, אבל התאהבתי...‬
‫בכנסייה הזאת.‬
‫יפהפייה, לא?‬
‫סרחיו, ידידי היקר.‬ ‫מזמן לא התראינו. בוא לפה.‬
‫מה קורה פה?‬
‫זוכר את שוד הזהב שתכננו בבנק של ספרד?‬
‫זה מדהים. נוכל לקחת‬ ‫עד 90 טונות של זהב משם.‬
‫מצאנו את הפתרון.‬
‫ואני חושב שתאהב את זה.‬
‫זו מלאכת המחשבת הכי מחוכמת‬ ‫בהנדסה אזרחית מאז תעלת פנמה.‬
‫חכה רגע.‬
‫אמרתי לך מיליון פעם,‬ ‫אולי תשיגו את הזהב, אבל, אנדרס,‬
‫אין מצב שתצאו חיים מהבנק של ספרד.‬
‫אלה פרטים חסרי חשיבות. הזהב הוא הכי חשוב.‬
‫נטפל באנשים אחר כך, טוב?‬
‫מה הכוונה, "פרטים חסרי חשיבות"?‬ ‫-נחשוב על זה אחר כך.‬
‫אחי, אתה לא שם לב שאני נראה קצת שונה?‬
‫ובכן...‬ ‫-אני רוצה לספר לך על אישה.‬
‫תראה...‬
‫חמודה קטנה.‬
‫אכיר לך את טטיאנה.‬
‫כן, היא יפה מאוד.‬
‫היא מאוהבת בטירוף.‬
‫אלילה.‬
‫הפרופסור לא העלה בדעתו‬
‫שיום אחד‬
‫הוא יבצע את התוכנית ההתאבדותית הזאת בעצמו.‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫- שוב -‬
‫טוב, רובכם מכירים את הכללים,‬
‫אבל מכיוון שיש פה כמה פרצופים חדשים,‬ ‫נחזור עליהם.‬
‫קודם כול, יש איסור על מערכות יחסים אישיות.‬
‫טוב, הכלל הזה...‬
‫הכלל השני הוא:‬ ‫בלי שמות פרטיים או שמות משפחה.‬
‫פרופסור.‬
‫בוא נדבר ביזנס. איך ניכנס לבנק של ספרד?‬
‫נעשה רעש.‬
‫- מדריד -‬ ‫- שעת השי"ן -‬
‫- תחנת מטרו קאיאו -‬
‫בימינו,‬
‫מלחמות מתחילות בהפגזות.‬
‫גם שלנו התחילה כך.‬
‫ביום ההוא, 140 מיליון אירו‬ ‫התעופפו מעל מדריד.‬
‫זו היתה דרכנו לומר,‬
‫"חזרנו".‬