Kan jeg få et øyeblikks oppmerksomhet?
La meg se...
Som dere allerede vet,
har vi løslatt deres kolleger som valgte frihet.
Så ingen har blitt lurt.
-Vi har holdt løftet vårt. -Løfte meg i ræva.
På samme måte sverger jeg at deres 1 million euro
vil komme frem til adressene dere oppga.
Løgn og mer løgn.
TIRSDAG KL. 15,32
Vi vil holde det løftet også. Det lover jeg.
101. TIME AV RANET
Følg med, alle enheter. Ingen slipper gjennom
-uten identifikasjon. -Mottatt.
Hei, du!
-En klovn har kommet inn. -Kan være ham i forkledning.
En til kommer inn gjennom akutten.
Hva pokker er dette?
Det kommer flere.
Hva pokker foregår?
Få dem ut derfra.
Dere får ikke komme inn. Kom dere ut.
SPILLROM
Hvem vil ha en morsom og sprø kanin?
Inspektør, noen har satt inn en annonse om audition.
Følg med, Lobo. Han kan være i bygget.
Han kommer inn på rommet.
Hva foregår? Snakk med meg!
Falsk alarm. Det var ikke ham.
Intervjuet på TV, inspektør.
Vi har fått bekreftet at det ikke finnes noen sak mot Fonollosa
for menneskehandel, hallikvirksomhet eller pedofili.
Kilder sier at den lekkede informasjonen kan være en del av myndighetenes plan
om å gjøre ranerne mindre populære.
De siste hendelsene og dødsfallet til en av gisseltakerne
har igjen gitt dem folks sympati.
-Du glemte meg. -Slipp.
Hør på meg.
Når Helsinki går, gjør vi det.
-Er det rett tidspunkt? -Jeg har pistol.
Hans har løspatroner. Hva tror du vil skje?
Enten sier du det eller så gjør jeg det.
Jeg gjør det.
Professoren skal prøve å få ut Tokyo.
Hvor skal du?
Hei!
Faen ta.
Hvor faen skal dere?
Er det friminutt, eller? Sett dere!
Du også. Jeg er ikke i humør.
Jeg har lyst til å knuse noen skaller.
Og din får det til å krible.
Du kan jo prøve pistolen min. Kanskje du slapper av da.
Arturo.
Lille Arturo.
Du har en lekepistol, og jeg er i dårlig humør.
-Hva gjør du? -En lekepistol?
Nei. Det ser faen ikke slik ut.
Skal vi teste den?
Jeg gir deg tre sekunder, og så smeller det.
-Si ett. -Tre.
To.
Én.
Overraskelse.
Opp med humøret, Rio.
Vi kan bli en familie igjen.
Snu deg.
Snu deg, sa jeg.
Kjerring.
Kom igjen. Fort nå. Sett i gang!
De flykter.
-Hvem, da? -Gislene!
Kom igjen. Vi har ikke hele dagen. Åpne døren, Monica!
Ikke hør på ham, Monica!
Han bare bruker deg. Ikke åpne døra!
Hysj, ellers blir du skutt, kompis.
Ikke hør på ham. Åpne døra, så stikker vi.
SIKKERHETSSYSTEM DØR BLOKKERES
Kom igjen.
-Hva er det? -Den åpner seg ikke.
Jævlene har blokkert døren.
-Det var meg. -Tilbake!
Arturo. Slipp pistolen.
Slipp pistolen.
Lille Arturo.
Jeg vet at du elsker film, men dette har gått for langt.
Ett skritt til, så skyter jeg ham. Jeg overlever kanskje ikke,
men han vil aldri smile igjen.
Ro deg ned, Berlin.
Åpne døren!
Ok.
Ta det rolig.
La oss snakke sivilisert sammen.
Slipp ham.
-Vil dere ut, så hjelper jeg dere. -Åpne døren nå!
Ingen skal åpne noen dører!
Ikke?
Jeg teller til fem, så skyter jeg ham.
Jeg har ingenting å tape, og jeg gir faen.
Så det er opp til dere! Fem, fire, tre,
to,
én!
Hvordan kan han ha funnet ut av det?
-Han hadde et fjernstyrt kamera. -Jævel.
-Vi prøver å spore signalet. -Det nytter ikke. Det er for sent.
-Vi ble lurt igjen. -Du hadde rett.
Jævelen prøvde å kvitte seg med Angel.
Angel må ha vært i nærheten av den mistenkte for å skaffe beviset.
De kan ha møttes ansikt til ansikt.
Unnskyld meg, men jeg er utslitt.
Legg igjen beskjed etter pipetonen.
Salva, det er Raquel.
Jeg tar en kaffe på Hanoi.
Hvis du har lyst, trenger jeg noen å snakke med.
Antonio.
De la igjen en konvolutt til deg.
-Hvem da? -Jeg vet ikke.
Den lå i posten da vi åpnet. Hva vil du ha?
En øl.
Hvordan er dagen din?
Jeg antar at den er bra.
Forferdelig.
Jeg planla en operasjon slik at vi kunne dra i morgen til...
...strendene,
men det var en katastrofe.
-Hva vil du ha? -Det samme.
Raquel.
Dette tar til syvende og sist slutt.
Og da kan vi møtes på en strand.
Men du må velge et sted.
Ok. Jeg har ikke hatt tid ennå.
La meg se.
Hva med å velge sammen?
Det høres bra ut.
-Velg et. -For et ansvar! La meg se.
Palawan.
Palawan? Få se.
Utrolig.
Hvor er det?
Palawan, ja. En øy i Filippinene.
Det er sørvest i øygruppen, litt nord for Borneo.
Befolkning på rundt 849 000,
og hovedstaden heter Puerto Princesa.
-Angel må ha truffet den mistenkte. -Kanskje de møttes ansikt til ansikt.
Har du sjekket ham? Det har jeg! ...den jævla jobben min.
Hvite sandstrender i tropene.
Liker du ikke Filippinene?
Jo.
Selvsagt.
Kan jeg gå på toalettet?
Selvsagt.
Suarez,
ett spørsmål.
Hva slags parykk hadde klovnen som snakket med gutten på sykehuset?
-Oransje? -Ja.
Er du sikker?
Når livet faller fra hverandre,
er det irrelevant om man er på toalettet...
...med på et ran...
...eller på vei inn i et fengsel.
For den ettermiddagen ble skjebnene til tre kvinner synkronisert.
Raquel forsto plutselig
at hun hadde falt for Spanias mest ettersøkte bankraner.
Hun er en av dem.
Dere så det. Hun er en av dem!
Moncia Gaztambide forsto
at hun hadde blitt en av ranernes medskyldige,
og at det ikke fantes noen vei tilbake.
Og jeg fortsatte å følge instruksene Professoren ga oss i Toledo.
Men uten å være sikker.
Jeg var nummen.
Som en flaske som ble kastet til havs.
Uten å vite om noen på den andre siden ville finne den.
Tar de dere,
sier dere 24 timer senere at dere vil gjøre en avtale.
At dere vil vitne,
men for en dommer, og da har de ikke annet valg
enn å ta dere med til Høyesterett.
Og på vei dit kan jeg
muligens gjøre noe for dere.
Der var jeg,
på vei til tinghuset,
i håp om at min skytsengel visste hvilken vei bilen ville ta
og ville redde livet mitt for andre gang.
Det var vanskelig å ha troen der i bilen
som fange med håndjern.
Det hadde vært verre å vite at i samme øyeblikk,
to mil unna,
hadde min skytsengel akkurat blitt avslørt.
Raquel.
Hei, Alberto.
Har du analysert bevisene du fant i peisen i Toledo?
Ja. Men ingenting fellende.
-Hva mener du med "ingenting fellende"? -Det var asken
etter en avis fra noen dager siden.
Jeg vet ikke om bevisene er tuklet med
eller om fyren liker å lese sporten.
Greit.
Du,
hvordan begynte slåsskampen med Salva?
For pokker, Raquel.
Jeg sa jo at det ikke var en slåsskamp.
Han tok tak i meg og kvalte meg.
Jeg besvimte. Jeg rørte ham ikke! En jævla ninja med briller.
-Hvorfor spør du? -Ingen grunn.
Og du sa at han provoserte deg?
Ja.
Han sa at jeg tenkte med pikken
og knyttnevene, blant annet.
Han ville slåss. Men hvorfor?
Jeg vet ikke.
Ha det.
Alberto.
Ikke rør brettene. De er forbudt område.
Ta fingeravtrykk av alle og kryssjekk med de
fra teskjeen Rubio hadde med.
-Fleiper du? -Nei.
Så tar du fingeravtrykk fra passasjerdøren på bilen min.
-Men... -Gjør det!
Vi ser etter en middelaldrende mann med skjegg og briller.
Hei!
Finn ut hvem det er og hva han gjør.
Det var ham.
Selvsagt var det ham.
-Unnskyld, har du en mobillader? -Nei.
Vil du låne min?
Det var ham helt fra begynnelsen.
Alltid vennlig...
...alltid smilende,
og alltid på rett sted.
Den eneste sivile som hadde vært i teltet.
Jeg tror det er noe med datteren din.
Den fremmede som hadde kommet seg forbi alle forsvarsverkene.
Ikke bare som politikvinne.
Salva.
Jeg har ingen like flott gave som disse postkortene, men...
Jeg kan improvisere en overraskelse.
På dametoalettet.
Du går først.
Så kommer jeg.
Raquel.
Det er midt på dagen, og de kjenner oss her.
Salva.
Det er første gang jeg ikke har redningsvest,
og jeg stuper uti dypet.
Ikke si at det ikke er vann i bassenget.
Det er vann der.
Vel...
Vent på meg der.
Hendene mot veggen.
-Raquel, jeg vet ikke... -Hendene mot veggen!
-Hva gjør du? -Har du pistol?
-Raquel. Hvorfor skulle jeg ha pistol? -Snu deg.
Ta dem på deg.
-Er dette en spøk? -Ta dem på deg!
Ta dem på deg!
Du er under arrest for medvirkning til ranet på myntverket.
-Tredje gang fungerte det. -Du har rett til å nekte å uttale deg.
Du har rett til å ikke vitne, og å få møte en dommer.
Og denne gangen hadde hun noe mye sterkere enn en mistanke.
Hun hadde nag.
Hun var sint.
Hun var bitter.
Helsinki følte noe lignende.
Men det var ikke på grunn av svik. Det var mangel på søvn.
Han hadde sovet fire timer de siste fem dagene.
Vet du hva som skjer med folk når de ikke får sove?
Nervebanene deres kortslutter.
De slutter å utskille dopamin. De slutter å bryte ned glukose.
Og det eneste som gjenstår i hjernen er overlevelse.
Man kan ikke be en som ikke har sovet på fem dager
om å være tålmodig.
Kom igjen.
Ta av deg klærne.
T-skjorta også.
-Jeg har et sår på skulderen. -Ta den av!
-Og så prøver du å stjele fra oss. -Faen.
Sånn går det når man ikke dreper når man burde ha drept.
Hva skal dere gjøre?
Hvis jeg skyter deg,
dør du bare. Da slipper du å lide.
Du skal gå med to kilo sprengstoff på kroppen.
Jeg kommer til å sprenge deg, men du vet ikke når.
Det er jævla mye sprengstoff. Det kan bli skikkelig mye søl.
Dette krypet har vært mer trøbbel enn politiet.
Oslo døde på grunn av ham.
Denver døde nesten på grunn av ham.
Med dette
er det slutt på problemene.
Ikke sant, lille Arturo?
Fjerner du ledningen,
sprenger den.
Hvis du beveger deg raskt,
hvis du svetter,
hvis du tar på deg selv...
Detonatoren.
Hvis jeg trykker på
denne knappen...
...vil ikke engang kona di gjenkjenne deg.
Kjøttdeig-Arturo.
Har du en sigarett?
-Jeg vil ha en. -Du er gravid.
Jeg er gravid, kidnappet og skutt.
Snart sitter jeg i retten beskyldt for medvirkning til ran.
Ikke forvent det verste. Arturo hjelper deg.
-Han er jo far til barnet ditt. -Hvilken far?
Hvilken far?
Den som siktet på meg som om jeg var en kidnapper?
Hvilken far?
Den jeg slo i hodet med en jernstang?
Eller kanskje kollegene mine hjelper meg. Jeg ødela fluktplanen deres,
noe jeg sikkert blir dømt for.
Hvorfor er jeg så dum? Hva faen tenkte jeg på?
Gi meg en sigarett. Fosteret trenger en sigarett!
Monica, jeg lover å banke Arturo før du havner i retten.
-Du skal ikke banke noen. -De kommer til å sette henne i fengsel!
Blir vi tatt, havner hun i fengsel. Det samme hvis snuten bryter seg inn.
Det blir fengselsstraff uansett.
Faen.
Jeg velger alltid feil.
Jeg rotet med en gift mann.
Jeg ble gravid med ham.
Og så kommer en annen fyr...
...og skyter meg i beinet,
og jeg...
...forelsker meg.
-Vet du hva vi gjør? -Hva?
Bli med oss. Du har jo krysset grensen.
Jeg lar deg ikke bli igjen.
-Kanskje... -Ja, hun blir med oss!
Hun tar Tokyo eller Oslos plass. Ferdig snakket!
Hør her. Jeg er bare en sekretær.
Jeg ser ikke for meg å flykte fra politiet og skyte.
Eller å være på flukt et sted. Kambodsja.
Et land uten utleveringsavtale. Jeg gjør ikke det.
Det er bedre å bli igjen.
Og når politiet kommer, sier jeg
at jeg gjorde det fordi jeg led av Stockholmsyndromet,
og det er formildende.
For det var vel det?
Stockholm.
Hva da?
Det høres bra ut.
Hvis du blir med oss, kan du...
Du kan hete Stockholm.
Jeg vet ikke!
Ut.
POLITISPERRING
Åpne den.
Inn.
Alle var utslitt.
Mangelen på søvn...
...stresset...
...å holde på en hemmelighet
i et så kvelende miljø ble hardere og hardere.
Og alle mistet til syvende og sist
kontrollen.
Bortsett fra Berlin.
Han var den eneste som holdt seg til hvileprotokollen.
De andre...
...ble gale.
Jeg har prøvd å være hyggelig.
Jeg prøvde å gi dere det dere ble lovet.
Å la dere slippe unna Berlin.
Å få dette til å gi mening!
Å få dette til å bety noe etter å ha mistet det jeg har mistet.
Jeg er snill.
Jeg har vært snill.
Og verden spytter meg i ansiktet.
Jeg har prøvd å gi dere plass.
Og dere prøvde å lure meg.
Berlin.
Hei.
Det har gått mer enn halvannen time.
Vil du ikke bare
drepe meg mens jeg sover?
Bare litt.
Hei.
Du ler.
Det betyr at du ikke er redd for meg lenger.
Dosen av beroligende jeg tar har balansert det.
Hvis alt går bra,
noe som er usannsynlig
hvis jeg ikke tar kontrollen igjen, men...
Hvis alt går bra,
vil jeg foreslå en avtale.
Et romantisk foretagende.
Om noen dager sender jeg deg en flybillett...
...til et sted langt borte.
Hvis du vil...
...kan du bli med.
Mye nytelse...
...over svært kort tid.
Og så...
...når det er over...
...får du alt jeg har.
Det hadde vært herlig
hvis du forelsket deg helt i meg.
Men...
...jeg har ikke forventninger
eller falske håp.
Jeg har mange lyter,
og det vet jeg.
Jeg kan godta
at du er partneren min
til den siste reisen.
Du og jeg sammen...
...til siste slutt.
Dere forstår ikke.
Hva må jeg gjøre for å få litt respekt?
Hva må jeg gjøre?
Skal jeg skjære av deg et øre
og sende det til faren din?
Eller skyte deg i beinet så du aldri kan danse igjen?
Det var en god idé!
Tiden er inne for å være praktiske.
Samarbeidets utopi har slått feil.
Nairobi.
Jeg setter pris på at du lot meg ta litt fri fra pliktene mine...
men vi er klare for at jeg tar over igjen nå.
Vær så god.
Dette er et herlig øyeblikk.
Opp og stå!
Jeg sa jo
at jeg skulle beskytte dere.
Men jeg har skiftet mening.
Det er mye mer praktisk...
...å torturere dere.
I konsentrasjonsleirer...
...tas respekt for gitt.
Det blir det samme her.
Dere skal grave tunnelen...
...til hendene deres blør!
På natten
vil dere gråte av smerte,
men dere må fortsette å grave!
Dere vil jobbe i skift uten pauser.
Ellers blir det en episk straff.
Akkurat som lederen deres.
En mann som vil drepe hvis han forråder oss igjen.
Som vil drepe hvis han noensinne ønsker seg frihet.
Hvis svette...
...dreper.
En mann med eksplosiv natur.
Nå er de redde for deg, Arturo.
Selv om du alltid har sett på deg selv som eksplosiv.
Siden du er utstøtt, må du være her alene.
Helsinki og alle dere andre: Til tunnelen!
Kom igjen!
Fort nå!
Tekst: John Friberg