‫תקשיבו רגע אחד, בבקשה.‬
‫תשמעו...‬
‫כמו שאתם יודעים,‬
‫שחררנו את חבריכם, שבחרו בחופש.‬
‫אז לא שיקרנו לאף אחד.‬
‫קיימנו את ההבטחה שלנו.‬ ‫-הבטחה בתחת שלי.‬
‫כמו כן, אני נשבעת לכם שהמיליון אירו‬
‫יגיעו ליעדיהם לפי הכתובות שמסרתם לנו.‬
‫שקרים על גבי שקרים.‬
‫- יום שלישי -‬ ‫- 15:32 -‬
‫נקיים גם את ההבטחה הזאת.‬ ‫אני נותנת את מילתי.‬
‫- 101 שעות מתחילת השוד -‬
‫שימו לב, כל הניידות. אין מעבר‬
‫ללא זיהוי.‬ ‫-קיבלנו.‬
‫היי, אתה!‬
‫ליצן נכנס.‬ ‫-אולי זה הוא מחופש.‬
‫עוד אחד נכנס דרך חדר המיון.‬
‫מה זה, לכל הרוחות?‬
‫יש עוד.‬
‫מה לעזאזל קורה פה?‬
‫תוציאו את האנשים האלה.‬
‫אי אפשר להיכנס לכאן. צאו.‬
‫- חדר משחקים -‬
‫מי רוצה ארנב מגניב?‬
‫המפקחת, מישהו פרסם מודעה‬ ‫על מבחני כניסה.‬
‫לובו, פקח עין. אולי הוא בבניין.‬
‫הוא נכנס לחדר.‬
‫מה קורה? שמישהו יגיד לי!‬
‫אזעקת שווא. זה לא הוא.‬
‫המפקחת, הריאיון משודר.‬
‫קיבלנו אישור שלא מתנהלת חקירה‬ ‫נגד פונולוסה‬
‫בגין סחר בנשים, סרסור או פדופיליה.‬
‫מקורות טוענים שהדלפת המידע הזו‬
‫היא חלק ממזימה של הרשויות‬
‫לחבל בפופולריות של החוטפים.‬
‫האירועים האחרונים ומותו של אחד החוטפים‬
‫גרמו לעלייה באהדה שהציבור חש כלפיהם.‬
‫דילגת עליי.‬ ‫-שחרר.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫נפעל ברגע שהלסינקי ייצא.‬
‫אתה בטוח שזה הזמן המתאים?‬ ‫-עליי יש אקדח.‬
‫לו יש כדורי סרק. מה את חושבת שיקרה?‬
‫תגיד לו או אני?‬
‫אני אגיד לו.‬
‫הפרופסור ינסה לשחרר את טוקיו.‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך?‬
‫היי!‬
‫לכל הרוחות.‬
‫לאן אתה חושב שאתה הולך, לעזאזל?‬
‫מה זה, הפסקה? קדימה, כולם לשבת.‬
‫אני מציע שגם אתה תשב.‬ ‫אין לי מצב רוח למשחקים.‬
‫אתה יודע, בא לי לשבור איזו גולגולת.‬
‫שלך מושכת אותי במיוחד.‬
‫נסה את האקדח שלי. אולי זה ירגיע אותך.‬
‫ארטורו.‬
‫ארטוריטו.‬
‫יש לך אקדח צעצוע, לי יש דם חם.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אקדח צעצוע?‬
‫לא. לא נראה לי.‬
‫רוצה לבדוק את העניין?‬
‫יש לך שלוש שניות, או שהלך עליך.‬
‫שיהיה שנייה אחת.‬ ‫-שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת.‬
‫הפתעה.‬
‫תתעודד, ריו.‬
‫אנחנו יכולים להיות שוב משפחה.‬
‫תסתובב.‬
‫אמרתי שתסתובב.‬
‫בן זונה.‬
‫קדימה, מהר. זוזו!‬
‫הם עומדים לברוח.‬
‫מי?‬ ‫-בני הערובה!‬
‫קדימה. אין זמן. מוניקה, תפתחי את הדלת!‬
‫מוניקה, אל תקשיבי לו!‬
‫הוא מנצל אותך. אל תפתחי את הדלת!‬
‫סתום או שתחטוף כדור, חבר.‬
‫אל תקשיבי לו. תפתחי את הדלת ונצא מכאן.‬
‫- דלת חסומה על ידי מערכת האבטחה -‬
‫קדימה.‬
‫מה הבעיה? פאק!‬ ‫-זה לא נפתח.‬
‫המנוולים חסמו את הדלת.‬
‫אני חסמתי.‬ ‫-תתרחקו!‬
‫ארטורו, תניח את האקדח.‬
‫תניח את האקדח.‬
‫ארטוריטו.‬
‫אני יודע שאתה אוהב קולנוע‬ ‫אבל זה כבר מוגזם.‬
‫צעד נוסף ואני יורה בו.‬ ‫אולי לא אצא מפה בחיים,‬
‫אבל בטוח שהוא לא יחייך יותר.‬
‫ברלין, תירגע.‬
‫תפתחו את הדלת!‬
‫בסדר. בסדר.‬
‫תירגע.‬
‫בוא נדבר כמו אנשים מתורבתים.‬
‫שחרר אותו.‬
‫אם אתה רוצה לצאת, אעזור לך.‬ ‫-תפתח את הדלת עכשיו!‬
‫אף אחד לא פותח שום דלת!‬
‫כן?‬
‫אני אספור עד חמש ואז אני יורה בו.‬
‫אין לי מה להפסיד ולא אכפת לי מכלום.‬
‫אז זה תלוי בכם! חמש, ארבע,‬
‫שלוש, שתיים,‬
‫אחת!‬
‫איך הוא גילה?‬
‫היתה לו מצלמת גו-פרו נשלטת מרחוק.‬ ‫-מנוול.‬
‫אנחנו מנסים לאתר את האות.‬ ‫-אין טעם. מאוחר מדי.‬
‫שוב עבדו עלינו.‬ ‫-ברור שצדקת.‬
‫הבן זונה ניסה לחסל את אנחל.‬
‫נראה שאנחל התקרב לחשוד‬ ‫כדי להשיג את הראיה.‬
‫אולי הם נפגשו.‬
‫תסלחו לי, אני מותשת.‬
‫תשאירו הודעה אחרי הצליל.‬
‫סלבה, זו ראקל.‬
‫אני הולכת לשתות קפה בהאנוי.‬
‫אם בא לך, אשמח לדבר עם מישהו.‬
‫אנטוניו.‬
‫בבקשה, השאירו לך מעטפה.‬
‫מי?‬ ‫-לא יודע.‬
‫זה היה בתיבת הדואר כשפתחנו.‬ ‫מה להביא לך?‬
‫בירה.‬
‫איך עובר עלייך היום?‬
‫אני מבין שטוב.‬
‫זה היה נורא.‬
‫ארגנתי מבצע כדי שאוכל לנסוע איתך מחר‬
‫לחוף הזה,‬
‫אבל זה התחרבן.‬
‫מה להביא לך?‬ ‫-אותו הדבר.‬
‫ראקל.‬
‫במוקדם או במאוחר זה ייגמר.‬
‫וניפגש על איזה חוף.‬
‫אבל את צריכה לבחור מקום.‬
‫אוקיי. פשוט עוד לא היה לי זמן.‬
‫בוא נראה.‬
‫אולי נבחר יחד?‬
‫רעיון מצוין.‬
‫תבחר אחד.‬ ‫-איזו אחריות! בואי נראה.‬
‫פלאוון.‬
‫פלאוון? נראה.‬
‫מדהים.‬
‫איפה זה?‬
‫פלאוון, כן. זה אי בפיליפינים.‬
‫מדרום-מערב לארכיפלג, צפונה מבורנאו.‬
‫אוכלוסיה של 849 אלף בערך,‬
‫והבירה היא פוארטו פרינססה.‬
‫נראה שאנחל התקרב לחשוד.‬ ‫-אולי הם נפגשו.‬
‫בדקת אותו? אני כן.‬ ‫עשית את העבודה שלך בכלל?‬
‫חופים לבנים באזור הטרופי.‬
‫את לא אוהבת את הפיליפינים?‬
‫כן.‬
‫כמובן.‬
‫תסלח לי אם אלך לשירותים לרגע?‬
‫בוודאי.‬
‫סוארז,‬
‫שאלה.‬
‫איזה צבע היה לפאה של הליצן‬ ‫שדיבר עם הילדים בבית החולים?‬
‫כתום.‬ ‫-כן.‬
‫בטוח?‬
‫כשהחיים שלך מתפרקים אל מול עינייך,‬
‫לא משנה אם את בשירותים,‬
‫בשוד,‬
‫או בכניסה לבית הכלא.‬
‫אתם מבינים,‬
‫באותו אחר צהריים הצטלבו‬ ‫הגורלות העגומים של שלוש נשים.‬
‫ראקל הבינה פתאום‬
‫שהיא התאהבה בטירוף‬ ‫בשודד הבנק המבוקש ביותר בספרד.‬
‫היא אחת מהם.‬
‫היא איתם. ראיתם את זה, היא איתם!‬
‫מוניקה גטמבידה הבינה‬
‫שהיא שותפתם של השודדים לפשע,‬
‫ושאין דרך חזרה.‬
‫ואני,‬
‫המשכתי לקיים את ההנחיות‬ ‫שנתן הפרופסור בטולדו.‬
‫אבל בחוסר ודאות.‬
‫ללא תחושה.‬
‫כמו בקבוק שהושלך לים.‬
‫מבלי לדעת אם מישהו בצד השני יקבל אותו.‬
‫אם תיתפסי,‬
‫אחרי 24 שעות תבקשי לסגור עסקה.‬
‫תגידי שאת רוצה להעיד,‬
‫אבל בפני שופט, ולא תהיה להם ברירה‬
‫אלא להביאך בפני בית משפט מחוזי.‬
‫ויכול להיות שבמהלך הזה‬
‫אוכל לפעול למענך.‬
‫אז, הנה אני,‬
‫בדרכי לבית המשפט,‬
‫מקווה שהמלאך השומר שלי‬ ‫מכיר את המסלול של הרכב המשטרתי‬
‫ושהוא יציל את חיי בפעם השנייה.‬
‫קשה לא לאבד תקווה ברכב המשטרתי,‬
‫כשאת אסירה אזוקה.‬
‫היה גרוע עוד יותר‬ ‫אם הייתי יודעת שבאותו רגע,‬
‫עשרים ק"מ מפה,‬
‫נחשפה זהותו של המלאך השומר שלי.‬
‫ראקל.‬
‫היי, אלברטו.‬
‫ניתחת את הראיות שמצאת באח בטולדו?‬
‫כן, אך לא התקבלה תוצאה חד משמעית.‬
‫למה הכוונה "תוצאה חד משמעית"?‬ ‫-אלה שרידים‬
‫של עיתון מלפני כמה ימים.‬
‫לא ברור אם אלה ראיות שהושתלו‬
‫או אם הבחור אוהב את מדור הספורט.‬
‫הבנתי.‬
‫היי,‬
‫איך התחילו המכות עם סלבה?‬
‫בחייך, ראקל,‬
‫אמרתי לך שלא היו מכות.‬
‫הבחור תפס אותי באחיזת חנק.‬
‫התעלפתי. לא נגעתי בו!‬ ‫הוא נינג'ה מזוין במשקפיים.‬
‫למה את שואלת?‬ ‫-סתם.‬
‫אמרת שהוא התגרה בך?‬
‫כן.‬
‫הוא אמר שאני חולק את המוח עם הזין‬
‫ועם השרירים שלי, ועוד דברים מעליבים.‬
‫הוא רצה ללכת מכות, אבל למה?‬
‫לא יודעת.‬
‫ביי.‬
‫אלברטו.‬
‫לא לגעת במגשים.‬ ‫הם מחוץ לתחום עד שאודיע אחרת.‬
‫תשיגי טביעות אצבעות מכולם‬ ‫ותצליבי עם אלה‬
‫שעל הכפית שרוביו הביא.‬
‫אתה צוחק עליי?‬ ‫-לא.‬
‫ואז לכי למכוניתי והשיגי את הטביעות‬ ‫מידית הדלת של המושב שליד הנהג.‬
‫אבל...‬ ‫-קדימה!‬
‫אנחנו מחפשים גבר בגיל העמידה‬ ‫עם זקן ומשקפיים.‬
‫היי!‬
‫תבררו מי זה ומה הוא עושה.‬
‫זה היה הוא.‬
‫ברור שזה היה הוא.‬
‫סליחה, יש לך מטען?‬ ‫-לא.‬
‫רוצה להשתמש בשלי?‬
‫זה היה הוא מההתחלה.‬
‫תמיד נחמד,‬
‫תמיד מחייך,‬
‫תמיד במקום הנכון.‬
‫האזרח היחיד שנכנס לאוהל.‬
‫אני חושב שזה בקשר לבתך.‬
‫הזר שהצליח, לאט-לאט,‬ ‫למוסס את כל ההגנות שלה.‬
‫ולא רק כמפקחת במשטרה.‬
‫סלבה.‬
‫אין לי מתנה יפה כמו הגלויות האלה,‬
‫אבל אני אאלתר הפתעה בשבילך.‬
‫בשירותי הנשים.‬
‫אתה תלך קודם.‬
‫ואני אצטרף.‬
‫ראקל.‬
‫זה אמצע היום. מכירים אותנו פה.‬
‫סלבה.‬
‫זו הפעם הראשונה שאני בלי חגורת הצלה,‬
‫ואני צוללת במים העמוקים.‬
‫אל תגיד לי‬
‫שאין מים בבריכה.‬
‫יש מים.‬
‫אז...‬
‫לך וחכה לי שם.‬
‫ידיים על הקיר.‬
‫ראקל, אני לא יודע...‬ ‫-ידיים על הקיר!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-יש עליך נשק?‬
‫ראקל, בחייך. למה שיהיה עליי נשק?‬ ‫-תסתובב.‬
‫שים את האזיקים.‬
‫זו בדיחה?‬ ‫-שים אותם!‬
‫שים אותם!‬
‫אתה עצור בקשר לשוד במטבעה המלכותית.‬
‫אתם מבינים, בפעם השלישית נפל האסימון.‬ ‫-יש לך הזכות לשמור על שתיקה.‬
‫יש לך הזכות לא להעיד, לעמוד בפני שופט.‬
‫והפעם היה לה משהו חזק יותר מחשד.‬
‫היה כעס.‬
‫היא חשה כעס.‬
‫היא חשה ממורמרת.‬
‫גם הלסינקי הרגיש כך.‬
‫אבל לא בגלל שרימו אותו, אלא מחוסר שינה.‬
‫הוא ישן ארבע שעות‬ ‫בחמשת הימים האחרונים.‬
‫יודעים מה קורה לאנשים שמפסיקים לישון?‬
‫הקשרים הנוירולוגיים שלהם‬ ‫מתפרקים כמו בקצר חשמלי.‬
‫הם מפסיקים לייצר דופמין ולעבד גלוקוז.‬
‫המוח במצב הישרדות.‬
‫אם יש דבר אחד שאי אפשר‬ ‫לבקש ממישהו שלא ישן חמישה ימים,‬
‫זה סבלנות.‬
‫קדימה.‬
‫תוריד את הבגדים.‬
‫גם את החולצה.‬
‫יש לי פצע על הכתף.‬ ‫-תוריד!‬
‫אתה גם מנסה לגנוב מאיתנו.‬ ‫-שיט.‬
‫היינו צריכים להרוג אותו.‬
‫מה תעשו?‬
‫אם אני יורה בך,‬
‫אתה פשוט מת. אתה לא סובל.‬
‫אתה תישא על גופך שני ק"ג של חומר נפץ.‬
‫אני אפוצץ את זה, אבל לא תדע מתי.‬
‫זו כמות מאוד גדולה. זה יעשה בלגן רציני.‬
‫הרמש הזה גרוע יותר מהמשטרה.‬
‫אוסלו מת בגללו.‬
‫דנוור כמעט מת בגללו.‬
‫ככה,‬
‫יסתיימו צרותינו.‬
‫נכון, ארטוריטו?‬
‫אם אתה מסיר את הכבל,‬
‫זה מתפוצץ.‬
‫תעשה תנועה מהירה,‬
‫תזיע,‬
‫תיגע בעצמך...‬
‫הנפץ.‬
‫אם אני נוגע‬
‫בכפתור הזה,‬
‫אפילו אשתך לא תזהה אותך.‬
‫ארטורו קצוץ.‬
‫יש לך סיגריה?‬
‫אני רוצה סיגריה.‬ ‫-את בהיריון.‬
‫אני בהיריון, חטופה, פצועה.‬
‫בקרוב אשב בבית משפט,‬ ‫באשמת שותפות בשוד.‬
‫אל תצפי לגרוע מכול. ארטורו יציל אותך.‬
‫הוא אביו של הילד, לא?‬ ‫-איזה אבא?‬
‫איזה אבא?‬
‫זה שהצביע עליי עכשיו כאילו אני פושעת?‬
‫איזה אבא?‬
‫זה שפוצצתי לו את הראש עם מוט ברזל?‬
‫אולי כל חבריי לעבודה יעזרו לי.‬ ‫רק הרסתי להם את תוכנית הבריחה,‬
‫ובטח גם על זה אעמוד לדין.‬
‫למה אני כזו טיפשה? מה חשבתי?‬
‫תנו לי סיגריה! העובר שלי צריך סיגריה!‬
‫מוניקה, אני נשבע שאני אכסח‬ ‫את ארטורו לפני שתגיעי לבית משפט.‬
‫אתה לא מכסח אף אחד.‬ ‫-היא צודקת, יאסרו אותה!‬
‫אם נברח וניתפס, היא נכנסת לכלא.‬ ‫אם נישאר והשוטרים ייכנסו, אותו דבר.‬
‫בכל מקרה היא תשב.‬
‫שיט.‬
‫הבחירות שלי תמיד גרועות.‬
‫היה לי רומן עם גבר נשוי.‬
‫נכנסתי להיריון ממנו.‬
‫ואז הגיע בחור חדש,‬
‫יורה לי ברגל.‬
‫אז כמובן‬
‫אני מתאהבת בו.‬
‫יודעת מה נעשה?‬ ‫-מה?‬
‫תבואי איתנו. אם כבר‬ ‫חצית את הקווים, זהו זה.‬
‫לא אזנח אותך.‬
‫שמע, אולי...‬ ‫-כן, היא איתנו!‬
‫היא תחליף את טוקיו או את אוסלו. נקודה.‬
‫שמע, אני רק מזכירה.‬
‫אני לא יכולה לדמיין את עצמי‬ ‫בורחת מהמשטרה, יורה באקדח.‬
‫או יורדת למחתרת באיזה מקום כמו קמבודיה.‬
‫מדינה שאין איתה הסכם הסגרה.‬ ‫לא יכולה לדמיין את זה.‬
‫עדיף שאשאר.‬
‫כשהמשטרה תבוא, אומר להם‬
‫שעשיתי את זה כי חטפתי‬ ‫את תסמונת שטוקהולם בצורה קשה‬
‫וזה ייחשב נסיבה מקלה.‬
‫כי זה מה שזה היה, נכון?‬
‫שטוקהולם.‬
‫מה?‬
‫נשמע נחמד.‬
‫אם תבואי איתנו, נוכל...‬
‫נוכל לקרוא לך שטוקהולם.‬
‫לא יודע, לעזאזל.‬
‫צא.‬
‫- לא לעבור - זירת פשע -‬
‫תפתח את זה.‬
‫תיכנס.‬
‫היינו מותשים.‬
‫חוסר שינה,‬
‫מתח,‬
‫הייסורים של שמירת סוד במשך זמן רב,‬
‫בסביבה כל כך חונקת, נעשו קשים יותר.‬
‫וכולנו, באיזה שלב,‬
‫איבדנו שליטה.‬
‫חוץ מברלין.‬
‫הוא היה היחיד שנצמד לתוכנית המנוחה.‬
‫האחרים‬
‫השתגעו.‬
‫ניסיתי להיות נחמדה.‬
‫ניסיתי לתת לכם מה שהבטחנו.‬
‫לשחרר אתכם מברלין.‬
‫כדי שזה יהיה הגיוני!‬
‫אחרי שאיבדתי כל כך הרבה,‬ ‫שלפחות תהיה לזה משמעות.‬
‫אני טובה.‬
‫הייתי טובה.‬
‫העולם יורק לי בפנים.‬
‫ניסיתי לתת לכם מרחב.‬
‫ואתם ניסיתם לדפוק אותי.‬
‫ברלין.‬
‫היי.‬
‫עברה שעה וחצי.‬
‫לא מתחשק לך‬
‫להרוג אותי כשאני ישן?‬
‫קצת.‬
‫היי.‬
‫היי, הצחקתי אותך.‬
‫זה אומר שאת כבר לא פוחדת ממני.‬
‫בוא נגיד שסמי ההרגעה מאזנים את זה.‬
‫אם הכול יסתדר,‬
‫מה שלא סביר שיקרה‬
‫אם לא אקח חזרה את הפיקוד, אבל...‬
‫אם הכול יסתדר,‬
‫אציע לך עסקה,‬
‫הרפתקה רומנטית.‬
‫בתוך כמה ימים אשלח לך כרטיס טיסה‬
‫למקום רחוק מאוד.‬
‫אם את רוצה,‬
‫את יכולה לנסוע איתי.‬
‫במשך זמן קצר מאוד,‬
‫יהיה עונג רב.‬
‫ואז,‬
‫כשזה ייגמר,‬
‫תקבלי את כל רכושי.‬
‫זה יהיה נהדר‬
‫אם תתאהבי בי.‬
‫אבל...‬
‫אני לא בונה על ציפיות‬
‫או על תקוות שווא.‬
‫יש לי הרבה פגמים,‬
‫אני יודע את זה.‬
‫אסתפק בכך‬
‫שתהיי השותפה שלי‬
‫במסע האחרון.‬
‫את ואני יחד‬
‫עד הסוף.‬
‫אתם לא מבינים.‬
‫מה אני צריכה לעשות כדי לקבל קצת כבוד?‬
‫מה לעשות?‬
‫לחתוך לך אוזן‬
‫ולשלוח לאבא שלך?‬
‫או לירות לך ברגל כך שלא תוכלי לרקוד?‬
‫רעיון מעולה!‬
‫הגיע הזמן לנהוג בהיגיון.‬
‫הרעיון של שיתוף פעולה‬
‫נכשל.‬
‫ניירובי,‬
‫נחמד שאפשרת לי לנוח קצת מהמטלות שלי,‬
‫אבל,‬
‫כולנו מוכנים שאקח שוב את הפיקוד.‬
‫בבקשה.‬
‫איזה רגע נהדר.‬
‫תעמדו!‬
‫אמרתי לכם‬
‫שאני אגן עליכם, נכון?‬
‫אבל שיניתי את דעתי.‬
‫הרבה יותר הגיוני‬
‫לענות אתכם.‬
‫במחנות ריכוז,‬
‫מקבלים כבוד.‬
‫גם פה זה יעבוד ככה.‬
‫אתם תחפרו מנהרה‬
‫עד שהידיים שלכם ידממו!‬
‫בלילה,‬
‫אולי תבכו מרוב כאב במיטה המתקפלת שלכם,‬
‫אבל אתם תמשיכו לחפור!‬
‫תעבדו במשמרות ללא מנוחה.‬
‫או שתחטפו עונש חמור.‬
‫כמו המנהיג שלכם.‬
‫אדם שיהרוג אם הוא יבגוד בנו שוב.‬
‫שיהרוג אם הוא יעז לחלום שוב על חופש.‬
‫שהזיעה שלו‬
‫הורגת.‬
‫אדם בעל טבע נפיץ.‬
‫יפחדו ממך עכשיו, ארטורו.‬
‫אם כי תמיד ידענו שאתה "פיצוץ".‬
‫מכיוון שאתה מוקצה, אתה תישאר פה, מבודד.‬
‫הלסינקי והאחרים, למנהרה!‬
‫קדימה, נלך!‬
‫מהר!‬
‫תרגום כתוביות:‬ ‫תמר בן יהודה‬