‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Sunt Uhtred, fiul lui Uhtred.
‎Regele Eduard e, în sfârșit, ‎pe cale să împlinească
‎visul tatălui său de a crea un regat unit.
‎- Anglia. ‎- Ești la fel de bun, la fel de drept
‎și la fel de credincios ‎cum a fost tatăl tău.
‎Ăsta e destinul tău.
‎Mergem la Bebbanburg, lord Uhtred?
‎Northumbria va rămâne a poporului saxon!
‎Dar și dușmanii s-au pregătit de luptă.
‎Când apare armata regelui Constantin ‎la orizont,
‎dați foc bisericii ăleia.
‎Ambuscada nu mai e oportună. ‎Constantin e deja în fortăreață.
‎Eduard se grăbea să atace.
‎Țintele noastre sunt toate în același loc.
‎Atacăm acum și-i prindem în capcană ‎și pe Aethelhelm, și pe Constantin.
‎Dar a fost de acord să aștepte,
‎ca să încerc eu o operațiune de salvare.
‎El atrage străjerii pe plajă ‎înainte de flux,
‎dându-ți o foarte mică ‎și, sincer, nebunească ocazie
‎să intri prin odaia lor.
‎În timp ce Aelswith a cerut ‎ajutorul altcuiva.
‎A fost o nesăbuință să veniți aici.
‎Nu sunt prietena creștinilor.
‎Nerăbdarea l-a împins pe Eduard ‎să nesocotească planul
‎și să atace în pripă fortăreața.
‎Am așteptat, și nimic.
‎Timpul în care avem avantajul ‎e pe sfârșite.
‎E o nebunie.
‎Dați-ni-i pe lordul Aethelhelm ‎și pe lady Aelfwynn și nu vom ataca.
‎Dar dacă refuzați, vă vom asedia ‎și vă vom ucide pe toți!
‎Până la ultimul!
‎Destinul guvernează totul!
‎DUPĂ ROMANELE SCRISE DE BERNARD CORNWELL
‎O voi lua drept avertisment!
‎Nu vor să se predea.
‎L-ai văzut pe tata?
‎O să plimb fata pe metereze.
‎Regele Constantin va fi de acord?
‎Dacă nu-l întrebăm, nu ne poate refuza.
‎Hai, mai repede!
‎Ignorați toate cererile, trageți de timp.
‎Să ignor o provocare de la un alt rege?
‎- Așa ceva nu e onorabil. ‎- Așteptați-vă armata
‎- ...și încheiați căsătoria. ‎- Te-aș putea, desigur, da pe tine.
‎Suntem atât de aproape să obținem ‎ce dorim!
‎Dacă i-ai spovedit, fă slujba.
‎Sunteți gata?
‎Străjerii de la porți pot respinge ‎orice atac,
‎dar, ca precauție, aș duce-o ‎pe lady Aelfwynn într-un loc mai sigur.
‎Avem o odaie întărită mai sus.
‎Ar fi înțelept. ‎Aelfwynn, mergi cu lordul Wihtgar.
‎Vedeți?
‎Putem face față unui asediu!
‎Lăsați-l pe Eduard să atace!
‎Nu-mi stă în fire să stau și să aștept.
‎Dacă vine la poartă,
‎o să vorbesc cu el.
‎Ce căutăm pe metereze?
‎- Îi arătăm lui Eduard că trăiești. ‎- Nu așa am stabilit!
‎Arată-le-o saxonilor!
‎Pune-i cuțitul la gât.
‎- Oferă-te să negociezi! ‎- Nu!
‎Nu spune nimic.
‎Vezi? Regele Eduard n-a venit după mine.
‎Sunt doar prinsă la mijloc.
‎Atunci arunc-o!
‎Arată-le că n-avem milă.
‎Dă-i drumul și nu-l omor!
‎Uhtred!
‎Vrei să-l vezi murind?
‎Dă-i drumul...
‎Fugi!
‎După el!
‎Străjeri, prindeți-l!
‎Domnia ta, vino aici.
‎- Ați evadat? ‎- Sigur că da.
‎Și am găsit-o pe...
‎De ce ai venit?
‎Mă temeam că Haesten te va trăda.
‎Dar n-a făcut-o.
‎Nici cu limbă de moarte.
‎Atunci prin moarte și-a recâștigat onoarea ‎și va ajunge în Valhalla.
‎Ai găsit-o pe Aelfwynn?
‎Am fost aproape, dar am pierdut-o.
‎Și Eduard a atacat, așa că n-avem timp.
‎Încă mai suntem în avantaj.
‎- Nu știu că ești aici. ‎- Uhtred!
‎- E vorba de tine sau de alt Uhtred?
‎Uhtred!
‎Unde e?
‎- Cine? ‎- Omul lui Eduard e în castel! Uhtred!
‎- Uhtred de Bebbanburg. ‎- Uhtred impostorul! Da!
‎Alianța asta nu mi-a adus nimic!
‎Acum mă vânează în propriul meu castel!
‎Dacă te vânează, îți sugerez să-l găsești.
‎Trimiteți toți străjerii la poartă!
‎Aduceți-mi-l pe nepotul meu, Aelfweard! ‎Să-l am lângă mine!
‎Repede, pe poziții!
‎Grăbiți-vă cât puteți!
‎Le putem ține piept! ‎Ei sunt potăi, noi suntem bărbați!
‎Dați-i înainte!
‎Haideți!
‎Hai!
‎Suntem salvați!
‎Stai aici, cu mine.
‎Am pierdut lupta.
‎Cere-i îndurare tatălui meu! ‎Te voi susține.
‎Ți-ai pierdut orice influență în fața lui ‎când ai venit la mine.
‎Ne vom ține firea și te vom face rege.
‎Bunicul tău face multe promisiuni...
‎Să te mai sfătuiesc ceva.
‎Când situația se schimbă, ‎planurile ar trebui să se schimbe.
‎Bea asta.
‎O să te liniștească.
‎Tata m-a pus să jur că nu beau alcool.
‎Tatăl tău nu s-a dovedit a fi înțelept.
‎- Noi părem să fim cei care... ‎- Hild,
‎dacă-l distragem pe străjerul rămas,
‎o poți duce tu la poarta dinspre mare, ‎să fie în siguranță cu părintele Pyrlig?
‎Da. Îmi trebuie o torță, ‎să-i dau semnalul.
‎Îți trebuie o armă.
‎Speram să nu mai țin niciodată în mână ‎așa ceva.
‎Mi se rupe inima ‎că te târăsc în lupta asta.
‎Nu m-a târât nimeni. ‎Am venit de bună voie.
‎Protejeaz-o, cum i-ai protejat pe alții.
‎Așa voi face.
‎Luptă pentru Bebbanburg!
‎Ți-ai câștigat dreptul, Uhtred.
‎Dumnezeu nu e crud.
‎Luptă...
‎cum e nevoie să lupți.
‎Îi atacăm.
‎Străjerul va veni să-i apere
‎și femeile pot fugi.
‎De acord?
‎Armata Măriei Tale se apropie!
‎- Cât de departe sunt? ‎- La 3-4 kilometri. Ajung curând.
‎Vezi? Am câștigat timp.
‎- Ține-ți firea, vom învinge! ‎- Cât mai e până intră saxonii?
‎Nu mai e mult.
‎Poarta o să țină ‎și armatele se vor întâlni pe câmp.
‎Eduard va fi respins până diseară!
‎Nu-l ispiti pe Domnul cu trufia ta!
‎Am de ce să fiu mândru!
‎Tot ce am spus că va fi s-a îndeplinit.
‎A auzit de revolta noastră ‎și ne-a venit la ușă.
‎În loc să se ascundă, ‎și-a anunțat prezența!
‎Vă spun, e impulsiv!
‎Lăsați-l să preseze, va presa prea tare.
‎Armata Măriei Tale e în spatele lui.
‎Dacă păcatul lui e mândria, ‎lăsați-l să creadă că ne-a speriat.
‎Deschideți poarta dinspre mare, ‎lăsați pe cine nu vrea să lupte să plece.
‎Luați străjerii de la porți, ‎slăbiți apărarea.
‎Îndrăzneață idee, Măria Ta,
‎dar, din moment ce avem provizii ‎pentru un asediu,
‎- ...n-ar trebui... ‎- Asediile sunt pentru idioți! În curte!
‎Se prefac că abandonează Bebbanburg-ul.
‎Nu cred că Eduard e atât de prost.
‎N-o să meargă.
‎Sau o să meargă?
‎Pe metereze!
‎Nu te apropia!
‎Lasă-ne în pace!
‎Te-a rănit?
‎Nu.
‎Nu, te rog, nu...
‎Doamne, Dumnezeule,
‎iartă-mă!
‎Îți mulțumesc.
‎Mai sunt. Ferește-te!
‎Ia-te după ei! Părintele Pyrlig...
‎E o nesăbuință, Măria Ta.
‎Lasă soldații să se lupte!
‎Pe tine nu te credeam laș.
‎De ce ai poruncit să se deschidă poarta?
‎Ți-ai găsit asasinul?
‎Oamenii mei fug cu zecile!
‎Foarte bine, ‎avem mai puțini de apărat aici.
‎Lasă-l pe Eduard să vadă că ne retragem, ‎cheamă oamenii jos.
‎Tu asculți de el, dar el ascultă de mine.
‎Du-te!
‎Coborâți!
‎Coborâți, nu mai luptați!
‎Retragerea!
‎Nu crede, Eduard...
‎Scoțieni!
‎Regele îi vede?
‎Nu.
‎Soldații se adună în spatele porții.
‎O să-i prindă la mijloc!
‎I-am făcut să se retragă!
‎Măria Ta!
‎Soldații fug cu bărcile ‎pe poarta dinspre mare.
‎Iau ce bărcuțe pot.
‎Fug din Bebbanburg cu zecile.
‎- Ce s-a întâmplat înăuntru? ‎- Nu știm.
‎Nu ne-a transmis nimeni nimic.
‎- Uhtred a preluat comanda. ‎- Nu!
‎N-avea cum să ia fortăreața ‎cu trei oameni!
‎N-am putut când eram doisprezece!
‎Totuși, s-a întâmplat ceva înăuntru.
‎Duceți caii deoparte ‎și voi conduce oștenii pe jos!
‎Hai să le dăm lovitura finală. ‎Pregătiți-vă!
‎După rege!
‎Măria Ta, poate scoțienii ‎sunt mai aproape decât credem.
‎- Nu e un loc bun de bătălie... ‎- De-aia lovim înainte să vină!
‎Luăm fortăreața neapărată ‎și luptăm cu ei de pe o poziție sigură!
‎- Dumnezeu e cu noi! ‎- Măria Ta, nu!
‎Nu ești războinic, nu mă sfătui!
‎Pleacă de pe câmpul de luptă!
‎Am nevoie de oșteni care mă urmează.
‎Nu veniți!
‎Nu trageți!
‎Rămâneți ascunși, stați lângă poartă ‎și așteptați porunca mea.
‎Hai să privim victoria de sus,
‎ca să putem să ne-o arogăm.
‎Soldați din Wessex!
‎Soldați din Mercia!
‎Acum vom lua Northumbria pentru Anglia!
‎Înainte!
‎Măria Ta!
‎Zid de scuturi!
‎- Înapoi! ‎- Retragerea!
‎Retragerea!
‎Zid de scuturi!
‎Tată, ne vor împinge în mare!
‎Țineți rândurile! Împingeți-i înapoi!
‎Nu, idioților!
‎Nemernicilor!
‎Idioților!
‎Cine e acolo?
‎Lângă pădure?
‎Alți scoțieni?
‎Împingeți!
‎Țineți-le piept!
‎Împingeți-i!
‎Nu vă lăsați!
‎Împingeți-i peste mal!
‎Împingeți-i!
‎Aldhelm!
‎Stiorra! Întoarce-te!
‎- Spune că lupta s-a terminat, Uhtred. ‎- Nu!
‎Stiorra, te rog, ajută-i!
‎Te implor, pentru fiul meu! Nu pleca!
‎Tată, n-avem sorți de izbândă.
‎Eduard s-a băgat în capcană!
‎- Nu-l putem salva! ‎- Lasă-mă să-ți conduc oamenii.
‎Doamnă, nu șovăi. Nu putem învinge.
‎I-am adunat pe oamenii ăștia,
‎am vrut din inimă să ajut, ‎dar am ajuns prea târziu.
‎Vino cu noi, salvează-te!
‎- Nu pleacă de pe câmpul de luptă! ‎- Nici noi.
‎E periculos, da.
‎- Dar trebuie să încercăm. ‎- E riscant!
‎Fratele tău a venit cu noi!
‎Aethelstan e pe câmpul de luptă!
‎Aldhelm, Cynlaef, mulți pe care-i cunoști!
‎Când m-am măritat cu Sigtryggr, ‎am ales poporul lui.
‎Sigtryggr m-ar ajuta acum, știi asta!
‎Nu ți-ar cere să pleci ‎și să-ți vezi fratele cum moare.
‎Niciun danez n-ar trebui să moară ‎pentru saxoni după ce ne-au făcut.
‎Regii saxoni v-au făcut rău, știu asta.
‎Faceți asta și vă promit ‎că danezii vor fi răsplătiți!
‎Tu nu-mi poți promite nimic!
‎Nu poate, e adevărat.
‎Dar eu pot.
‎Vă vorbesc ca un om ‎care a trăit printre voi.
‎Zeii voștri sunt și zeii mei.
‎M-am născut saxon, ‎dar am fost crescut de danezi.
‎Ani de zile, asta m-a sfâșiat. ‎Dar poate că zeii ne-au adus aici!
‎Pentru că o să vă ofer un târg.
‎Vă cer să luptați acum, ‎pentru mine și Northumbria.
‎Și de vom cuceri ținutul ăsta, îl cucerim ‎și pentru saxoni, și pentru danezi.
‎Urmați-mă ‎și danezii vor trăi în pace aici.
‎Vă jur!
‎Nu vor fi vânați și nu vor trăi în pădure.
‎Veți avea pământ și casele voastre.
‎Și nu vă cer să faceți asta pentru saxoni,
‎ci din motivul pentru care au venit aici ‎înaintașii voștri.
‎Din motivul pentru care și-au riscat viața ‎și au trecut marea.
‎Ca să-și facă un cămin aici.
‎Urmați-mă și vă jur asta.
‎Aveți cuvântul meu...
‎ca saxon
‎și ca danez!
‎Sire, luptăm pe două părți!
‎Înainte!
‎Odin e cu noi!
‎Dă foc fortăreței!
‎Nu vreau castelul lor la granița mea!
‎Și ia câți ostatici poți!
‎Măria Ta! Ajutor!
‎Oameni cu torțe! Opriți-i!
‎Trebuie să te duc într-un loc sigur. Dacă ‎tatăl tău învinge, nu știu ce-ți va face.
‎- Sunt în siguranță? ‎- Da.
‎Cum te pot ajuta?
‎Scoțienii iau ostatici. ‎Faceți și voi la fel!
‎Luați-l pe comandant. ‎Și găsiți-l pe Finan!
‎Se retrag!
‎Se retrag.
‎Încă un pas și vei fi ucis.
‎Ar trebui să mă implori să te cruț. ‎Știu că ți-e frică să lupți cu mine.
‎Sigur că mi-e frică să lupt cu tine, ‎nu suntem la fel de buni cu sabia.
‎Deci dacă vrei o luptă dreaptă...
‎N-ai putut niciodată să lupți cu onoare.
‎Cu onoarea nu câștigi un castel.
‎Uhtred!
‎Uhtred, nu lupta singur!
‎Rahatul puturos în gaura lui,
‎incapabil să privească măcelul ‎pe care l-a născut.
‎Dă-mi un motiv ‎să nu-ți scot ochii din cap!
‎Dacă-l omori, va trebui să ne luptăm.
‎Te rog să-l cruți.
‎Atunci ești un prost, fiindcă te-a trădat ‎pe tine și Wessexul de multe ori.
‎Întreabă-l de al cui sânge e pătat!
‎Tot ce-am făcut am făcut ca să-l protejez. ‎Știe asta!
‎Dacă ar ști tot, nu ți-ar sta alături.
‎Spune-i ce-ai făcut mai rău.
‎Spune-i sau îi spun eu!
‎Mărturisește-ți păcatele și vei trăi...
‎sau mori dezonorat.
‎Spune-mi, despre ce vorbește Aethelstan?
‎E o poveste...
‎- ...greu de înțeles. ‎- Nu e greu de înțeles.
‎- A fost pentru onoarea spiței noastre... ‎- Nu te mai eschiva, mă scârbești!
‎Aelfweard, o să-ți rupă sufletul ‎să auzi așa ceva,
‎dar a pus să fie omorâtă mama ta
‎- ...ca să pornească război cu danezii. ‎- Nu e adevărat!
‎- Toată lumea știe. ‎- Lumea se înșală!
‎Nu e adevărat? Absolut nimic?
‎Nu, nu e. Există...
‎Există un motiv.
‎Nu ea trebuia să moară. A fost o tragedie.
‎A fost ucisă de asasinii tăi?
‎Și mi-ai spus că te temi ‎că e vina tatălui meu!
‎Pentru că este! Nepăsarea lui a făcut-o ‎să plece cu pelerinii!
‎Eu n-am știut! ‎Dacă știam, niciodată n-aș fi...
‎Niciodată!
‎- Fă-i ce vrei. ‎- Aelfweard, nu...
‎Ți-am spus că vei trăi dacă spui adevărul. ‎Și l-ai spus.
‎Acum confruntă-te ‎cu durerea pe care ai cauzat-o.
‎Spune-i nepotului meu ‎că sunt un om de onoare.
‎- Cine e lord de Bebbanburg? ‎- A fost al tatălui meu!
‎Cine e adevăratul moștenitor? Spune!
‎N-o să capitulez niciodată.
‎Omoară-mă cum mi-am omorât eu tatăl, ‎ăsta e blestemul spiței noastre!
‎Fă asta și fiul tău te va ucide pe tine.
‎Ăsta e destinul.
‎Nu-i adevărat!
‎Uhtred!
‎La poarta dinspre mare, domnia ta! Fugi!
‎- Nu voi vedea castelul cum arde! ‎- Nu,
‎fumul o să te sufoce ‎înainte să ajungă focul!
‎- Zeii o să-mi hotărască soarta. ‎- Dacă nu pentru tine, pentru mine!
‎- Te rog, du-te! ‎- Nu!
‎Destinul meu e să mor la Bebbanburg!
‎Măria Ta Constantin, ‎bun venit la Bebbanburg!
‎Eu sunt Uhtred, fiul lui Uhtred,
‎moștenitor al acestei fortărețe ‎și al pământului din jurul ei.
‎Te recunosc drept stăpân ‎al acestei fortărețe
‎și-ți recunosc autoritatea ‎asupra pământurilor din jur.
‎Facem schimb?
‎- E încă bărbatul pe care l-ați luat? ‎- Sigur că da, nu suntem sălbatici.
‎Dă-ne oamenii înapoi și ți-l dăm.
‎Șase oameni pentru unul, ‎fie și nepotul meu, nu e un schimb corect.
‎Îți cer să juri supunere Scoției.
‎Nu se poate.
‎Ăsta e pământ saxon, ‎unde danezii pot prospera.
‎Pământul ăsta e disputat.
‎Și voi ridica pretenții la el.
‎Dar o să-ți accept oferta.
‎Dacă ești înțelept, să ne înțelegem ‎pentru o pace mai îndelungată.
‎Oamenii tăi au fost învinși, ‎n-ai căderea să te tocmești.
‎Pot să vin cu alții.
‎Am pierdut o bătălie, nu războiul.
‎Nu mă tem să lupt cu tine.
‎Dacă vrei să facem o pace mai îndelungată, ‎o să-ți spun condițiile mele.
‎Eduard!
‎- Noi am învins. ‎- S-ar putea spune, Măria Ta.
‎Hei! Toată lumea în picioare ‎în fața regelui!
‎Fiul meu, care ne-a dus la victorie!
‎Eroismul tău pe câmpul de luptă
‎va fi pomenit în cântări și cronici.
‎Îți datorez viața mea.
‎- Și danezilor, Măria Ta. ‎- Da, și danezilor.
‎Care pot trăi pe pământurile acestea ‎în pace.
‎Lord Uhtred de Northumbria,
‎te felicit că ți-ai recâștigat ‎moștenirea de drept!
‎Le faci cinste urmașilor tăi ‎și le aduci mângâiere și consolare.
‎Fie ca aceste ținuturi ‎să fie ale urmașilor tăi pe veci!
‎Și fie ca urmașii urmașilor tăi ‎să se bucure de ele multe generații!
‎De ce mergem la fortăreață?
‎- Să-l cunoaștem pe noul lord. ‎- De ce?
‎E un truc, ‎ca să mă faci să învăț scriptura?
‎M-am lămurit cu asta, Osbert. ‎Nu, am făcut niște cercetări
‎și cred că noul lord ți-ar putea spune ‎câte ceva despre originea ta.
‎Crezi că l-a cunoscut pe tata?
‎Da. Ceva de genul ăsta.
‎Ai meritat să luptăm pentru tine, ‎draga mea.
‎Mama ta ar fi mândră.
‎Am un dar pentru tine.
‎Ce fac răniții?
‎Unora o să le ia ceva să se facă bine.
‎Ai putea să stai la Bebbanburg ‎să-i îngrijești.
‎Aș putea.
‎Cred că e o idee excelentă!
‎Aerul de mare face bine ‎pentru tot felul de boli.
‎O să vreau, desigur, ‎odăi cu vedere la mare.
‎Ne vom ospăta ca frații.
‎Ce-ai făcut tu pentru familia mea ‎cu greu poate fi răsplătit.
‎Îți sunt îndatorat.
‎Ne vom ospăta și apoi îmi vei jura ‎credință în fața oamenilor.
‎Vom împărtăși momentul ‎când Anglia e reîntregită
‎și vom respinge pretențiile Scoției.
‎Constantin și-a retras pretențiile ‎asupra Northumbriei.
‎De ce a făcut așa ceva?
‎Pentru că m-am oferit ‎să n-o dau Măriei Tale.
‎În schimb, va rămâne între cele două țări, ‎supusă niciuneia, o chezășie de pace.
‎Oamenii de aici sunt de sânge saxon.
‎Într-adevăr, dar nu fac parte ‎din regatul Măriei Tale.
‎Te vom recunoaște drept senior ‎și te vom respecta,
‎dar pământurile acestea vor rămâne ‎ale Northumbriei.
‎Nu vor face parte din Anglia ‎cât va trăi Măria Ta.
‎După tot ce ți-am dat, ‎alegi să trădezi casa de Wessex?
‎Nu trădez nimic. Casa de Wessex ‎o să unească Anglia, sunt sigur.
‎Te recunosc drept rege de drept ‎al ținuturilor Măriei Tale,
‎dar cel care va uni această țară ‎trebuie să fie un om
‎în spatele căruia întreg poporul ‎să poată sta unit.
‎Măria Ta ai arătat că nu ești acel om.
‎Ai semănat discordie ‎între saxoni și danezi.
‎Viitorul va veni. Așteaptă-l!
‎Pentru Bebbanburg!
‎Uhtred!
‎Sunt Uhtred, fiul lui Uhtred.
‎Moștenirea mi-a fost răpită
‎și am fost blestemat ‎să bântui ținuturile acestea multă vreme.
‎Dar acum, ca lord de Northumbria,
‎sunt un ghimpe în coasta casei de Wessex.
‎Numai eu stau între ei și o Anglie unită.
‎Va fi împlinit visul lui Alfred ‎în timpul vieții mele?
‎Și dacă da, cine va fi stăpân aici?
‎Va grăi oare legea sângelui?
‎Sau se vor ucide iarăși regii între ei ‎în luptă?
‎Nu știu care este voia zeilor.
‎Dar acum sunt mai convins ‎că sunt de partea mea.
‎Și, deși povestea mea a fost țesută ‎de alte mâini decât ale mele,
‎crezul după care am trăit e încă adevărat.
‎Sunt Uhtred, fiul lui Uhtred. ‎Pentru voi și pentru mine...
‎destinul guvernează totul!
‎Subtitrarea: Raluca Dimitriu