EN NETFLIX-SERIE
NATIONALSKOLEN 2022
Svaret er her.
-Hvad skal jeg gøre med det? -Gem det. Det er vigtigt.
Ingen straffrihed.
RELEVANTE INDLÆG RETFÆRDIGHED FINDES IKKE…
Sofía…
Sofía.
Er du okay?
Du er her.
-Jeg fandt dig. -Det gjorde du vel.
Hvordan fanden…?
Bruno…
Nej, vent.
Det er en besked. Det er ham.
Er det røvhul bag alt det her?
Var. Ikke længere.
Jeg forklarer det senere.
Hvordan fanden kommer vi ud?
Du er den eneste, der ved, jeg er her.
Vi venter indtil Bruno kommer eller skaffer hjælp.
-Kom nu. -Det er bare…
Den fyr hader mig. Du tager pis på mig.
Så må vi finde en vej ud.
Jeg ved ikke, hvad de vil have, men vil ikke finde ud af det.
MORDERE
Nej. Læs bare det her. Se.
Jeg spurgte ham ind til Nona,
han sagde, hun var skøn, og vi tales ved. Det er ikke Raúl.
Og hvad så? Han indrømmede, han tog røven på os.
De vil komme efter dig…
-Det er sket. -Så ved du, hvordan det er.
-Kom nu. -Pablo, søde.
Lad ham nu være. Se ham, han har haft det hårdt.
-Selvfølgelig er han sådan. -Du har intet lært. Wow.
Det spiser jeg ikke.
-Jeg er skidesulten, Sofía. -Nej, hvad hvis de puttede noget i?
-Så var vi allerede blevet forgiftet. -Nej, Raúl.
Det er fandeme klamt. Det er dækket af jord.
Du vil ikke hjælpe, vel?
Du er elendig til at lyve.
Hjælp mig.
Nej.
Du har jord overalt.
Hey…
Takkede jeg dig for dit redningsforsøg?
Du ved, jeg elsker et godt mysterie.
Nok er jeg en dårlig løgner, men du er værre til at skjule, at du holder af mig.
Undskyld, Sofía.
Hvis jeg ikke hackede nogen, ville intet af det her være sket.
Så det er min skyld, ikke?
Var jeg ikke din inspiration eller hvad?
-Jeg skulle have inviteret dig på kaffe. -Ja.
Men nemme ting er ikke umagen værd.
Jeg ved vist, hvordan vi kommer ud. Men du må gøre en indsats, okey?
-Du har intet lært. Ufatteligt. -Jeg tror jo på dig.
Sofiá sagde, Raúl var i store problemer.
-Hun svarer ikke. -Klart. I slog jo op.
Selvfølgelig forsvinder Sofía, efter hun afslørede os.
Fordi det var hendes eneste valg.
Nå?
Det er Sofía.
SOFÍA JEG KAN IKKE TALE LIGE NU.
-Hun kan ikke tale. -Der kan du se. Vi kan være rolige.
Se, hvad der sker.
"Vi tales ved, skat." Det er altså ikke Sofía.
Hun sagde aldrig "skat", især ikke nu.
Vær sød at hjælpe mig! Hjælp os!
Hallo! Hjælp!
Han trækker ikke vejret. Noget er galt.
Hvad fanden, mand?
Pis.
Enten det, eller Sofía og Raúl griner ad os som altid.
Sofía…
-Hvorfor skulle de det? Du er skeptisk. -Nej, mand.
Kender du dem ikke?
Nej, slip mig!
-Nej, vær sød! -Nej. Sofía!
-Nej, slip mig. -Hurtigt!
Vær sød, nej!
-Stop! -Lad hende være!
-Nej, mand. -Vær ikke sådan.
-Kom så. -Giv slip på mig!
-Stop! -Pis!
Slip mig!
Han er hårdfør.
-Er du okay? -Ja.
Kom så.
Jeg ved ikke.
Gør det!
Nej. Slap af.
Slap af.
Jeg henter den.
-I bliver altid så sure. -I er alle så oprørte.
-Hvad laver du her? -Jeg anmodede om det.
Jeg ved, I hader mig, og at jeg har dummet mig meget.
Men hvad hvis jeg sagde, jeg fandt dem, der går efter os?
Hvad?
Sofía havde ret. Der var noget andet i fyrens rygsæk.
Det var ikke en tegning af logoet. Det har en QR-kode.
Og den fører til et forum.
Kom nu.
Nej. Slap af.
Hey…
Slap af.
Nej.
Stop. Undskyld.
-Du overlever ikke næste gang. -Fuck dig.
Er du okay?
Se godt efter. Der må stå, hvor de er.
Nej. Det er problemet.
Der er så mange af dem.
-Vi må ringe til politiet. -Ja, så de kan anholde os. Ikke?
-Og politiet i Mexico? Seriøst? -Det kan vi ikke.
Kig ikke sådan på mig. Jeg prøver at hjælpe.
-Okay, tak. -Vi har ikke tid.
Der står, vi har en time, før videoerne frigives.
-Videoerne? -Hvor frigives de?
Hvilke videoer?
-Til dimissionen? -Quintanillas video.
-De vil vise Susanas død. -Videoer? Flertal?
-Åh gud. -Ja.
-Hvilke andre videoer? -Der står, de er i den sorte zone.
@alledinehemmeligheder bad mig tage en maske med
til et forfærdeligt sted, og der var et klistermærke på. Et gult et.
Gult.
-Den gule zone. -Okay.
Selvfølgelig. Der er et par zoner her. Der er grøn, grå. Der er rød.
Og sort.
De er her.
Undskyld.
Sid stille.
Se, jeg fik noget snot.
Jeg ville bare vide, hvor mange der var. Jeg så kun de tre.
Helt ærligt. Behøvede de at banke mig for det?
Har du været i et escape room?
Som det, du var i med Williams?
Ja.
Der er altid kameraer i escape rooms.
Med blinde vinkler.
Og det er lige meget, hvad de ser, men hvad de gør.
De peger altid på sporene.
Ja, Sofía, men vi er ikke i et escape room.
Der er ingen spor.
Nej.
Men der er noget, der er vigtigt for dem.
Vent. Vi kan ikke alle tage af sted.
Nogen burde tage til dimissionen, så de ikke afspiller videoen.
Jeg finder Sofía.
-Samme her. -Jeg tager til dimissionen.
-Jeg finder Raúl. Ikke skolen. -Jeg går med dem.
Jeg er alligevel klædt fint på, ikke?
-Okay, skal vi ringe efter en taxi? -Ja.
-Mor jer, okay? -Tak.
Godaften, Darío. Er alt vel?
Godaften.
Herovre. Velkommen, familier.
Godt at se Dem, frue. Hvordan går det?
-Lulú. -Sir.
-Hvor er Javier, Sofía? -Jeg ved det ikke.
-Sig til, hvis du ser dem. -Ja.
Godaften. Hvordan går det?
Det er første gang i tre år, jeg har set dig i fint tøj. Godt gået.
Jeg er straks tilbage.
De satte os vist sammen.
Ja.
Du ser godt ud.
Tak. I lige måde.
Godaften. Hvordan går det?
Har du besluttet dig?
Alle tiders. Tillykke.
Godaften. Hej.
Hej.
-Hvordan går det? -Godt. Dig?
Godt.
-Har du fundet et universitet? -Altså, nej. Jeg har det fint.
Men…
Hvor er Sofía?
-Ingen idé. Hun er her ikke endnu. -Nå…
Hun skal holde talen.
-Sagde hun det ikke? -Nej.
Hun blev valgt som den mest populære elev, og vi lavede en tale sammen.
-Seriøst? -Sagde hun det ikke?
Nej.
Hun er jo ikke så snakkesalig.
Måske ville hun overraske mig.
-Så måske ødelagde jeg den lige. -Måske.
-Du ser godt ud. -Og dig.
-Godaften. -Hej.
-Quintana. -Quintanilla.
-Har du set Javier? -Nej.
-Undskyld mig. -Sofía er her heller ikke?
-De er nok sammen. -Er der plads?
Sid endelig.
-Der. -Ja.
Javi, Quintanilla…
-Tag den ikke. -Tag den.
-Hvad vil han gøre? -Så han ikke er bekymret.
Klap nu i!
-Nej. -Hallo?
-Hvor er I? -Vi kører.
Kom straks herover.
Ved du hvad? Giv telefonen til Sofía.
Nej.
Du kan ikke tale med Sofía. Jeg kan give hende besked.
Okay, berolig hende. Det er normalt at være nervøs.
-Offentlig tale gør folk nervøse. -Det er ikke det, Quintanilla.
Nå? Kom herover. Det er sent nu.
-Klap i. -Quintanilla, bare rolig. Okay?
Sofi havde et lille problem, men vi ordner det, okay?
Vær sød at give os tid. Det er forresten Natalia.
Hej, Nat. Går det godt? Bare fortæl mig dette. Er Sofía okay?
-Ja, hun har det skønt. -Ja.
Okay, jeg vil forsøge at trække tiden så meget som muligt.
Men kom snart. Okay?
-Farvel! -Hvorfor tage den? Nu har han spørgsmål.
-Hold kæft. -Mand.
Rosita.
-Hej. -Hej, hvordan går det?
Jeg har brug for en tjeneste. Nærmere en gave.
-Vil du glæde os med et par ord? -Nej. Bad mine klassekammerater om det?
-Ja. -Selvfølgelig.
-Rosa… -Natalia havde ret.
-Det var den idiot Darios skyld. -Pas på sproget, Rosita.
Gør mig en tjeneste. Vær ikke vulgær, og tal langsomt.
-Okay. -Okay? Jeg siger til.
Tak.
Skål!
Ernesto, ændrede planer, okay?
-Rosita taler, afspil så videoen. -Okay.
-Forstået? Rosita, så videoen. -Cool.
-Okay. -Hvad for noget om Rosita?
Intet. Hun skal tale. Så skal jeg afspille noget.
Jeg tager med.
Okay, fint. Cool.
Til forældrene, familierne og vores fællesskab af elever,
som jeg elsker og vil savne så meget,
jeg vil byde jer varmt velkommen til Nationalskolens dimission.
En stor hånd til jer alle!
Møgsvin. De går. Hurtigt!
Fandens.
Hvordan fanden kom du derop?
Nej, de løber. Nej!
Hey! De slipper væk! Luk op!
-Kom nu, mand. -Nej.
Skynd dig.
Der står, at det er her.
Sluk lygterne.
Her er ingen, mand.
-Hvor fanden er det? -Det er der.
-Jeg ved det ikke. -Se.
Hun var i baren med sin ven på natten for uheldet.
-Virkelig? -Ja. Se.
Hun tager masken på, som jeg tog med.
-Kan de være indenfor? -Det tror jeg.
-Kom så. -Vi kender ikke antallet.
Javi, vær forsigtig.
Løb!
Løb. Kom så.
Vent, Raúl.
-Der er ikke tid! Kom så. -Din mobil. Prøv at ringe til nogen.
-Der er intet SIM-kort. Fuck. -De tog det.
Hvad er det her? Kom så.
Løb!
Det er her. Jeg kom igennem her.
-Lyt. -Hvad er det?
Hjælp! Få mig ud herfra.
-Sofía, det er Güero. -Güero.
Güero.
Hvad skete der?
Sofía? Raúl? Hvad laver I her?
Hvad laver du her?
Jeg var hjemme. Jeg fik en tequilaflaske i gave
og vågnede her.
Hvad med jer to?
-Samme her. -Ja.
Det var nok en dårlig spøg fra et røvhul.
Ja. Hør, vi skal ud herfra.
Det er farligt, og tiden er knap.
-Dine hæle! -Du kan ikke høre dem.
Her er ingen.
Nej, der er ikke nogen. Okay…
Vi må ind på en måde. Sofía har brug for os. Vi må skaffe hjælp.
Fra hvem? Dem i masker?
-Nej. -Jeg klatrer op.
-Vil du klatre? -Ja.
-Gerardo, seriøst? -Se, tumpe.
-Nej. Du falder ned. -Bare se her.
-Kom ned. Gerardo. -Ja, mor.
-Pablo, få ham ned. -Flyt jer!
-Du kommer til skade. -Vent.
Du godeste.
Hvad fanden?
-Javi. -Du er en idiot.
-Er du okay? -Ja.
Du er skør. Wow.
-Men det virkede. -Du er ligeglad med dine biler, hvad?
-De er min fars. -Nå ja.
-Går vi? -Jeg bliver.
-Hvad? -Jeg holder udkig.
-Vi går i samlet flok. -Nej. Jeg bliver her.
-Klaree du dig? -Ja. Vil du?
Seriøst?
Kom nu!
-Vi har ikke tid. Kom så. -Vær forsigtig.
Undskyld.
-Kommer du eller ej? -Ja.
Forsigtig.
-Det var på denne side. -Nej. Udgangen er altså derovre.
Vi må af sted. Kom nu.
Sofía, vores navne står på.
Güero, kom så.
Vi burde ikke være her.
Det er… virkelig farligt. Okay?
-Ja? -Vi har ikke tid, Güero.
-Nej. Kom så. -Vi må af sted.
Hør på mig.
Den, der laver denne spøg, får betalt.
Har jeg lært noget, er det, andre ikke dræner din energi.
Elsk dig selv! Sig nej til konformitet. For frihed! For Nationalskolen!
Og fuck Darío!
For fanden! Rosita fik dig fandeme.
Venner. Vær søde…
-Det var ynkeligt. -Ja.
-Hvorfor talte hun? -Undskyld mig.
-Hun er skideligeglad. -Hvorfor datede jeg hende?
Et øjeblik.
Ernesto, videoen. Husker du?
Rosita, afspil videoen.
Husker du vores aftale? Vær ikke blød, Quintanilla.
Jeg aner det ikke.
Gør du ikke? Hvem er ansvarlig?
-Mig. -Så…
-Rektor, en drink? -Nej. Drik den selv.
Værsgo.
Skal du ikke afspille den?
Det pis, vi roder os ud i, er latterligt.
Jeg vil ikke dumme mig.
Lad os se videoen. Den blev god.
-Det er ikke det værd. -Lad os se, hvem det er…
Raúl…
Nationalskolen. Loyalitet sjæl.
-Leder efter sandheden. -Jeg elsker…
Mine 200.000 pesos.
Jeg elsker skolen, og personen jeg er blevet.
Jeg fandt teater.
De bød mig velkommen, da jeg kom fra Columbia.
Mine klassekammerater var søde, mine lærere ligeså.
Det var skønt. De gav mig en rundtur. Der var intet problem.
-Hvor mange piloter har gået her? -Det er en anden intro.
Fodbold er skønt.
Skønt.
DØD
-Jeg har dummet mig. -Hvad er det?
-Det er ikke videoen. -Nej.
-Kom. -Nej, stop videoen.
Vi var enige om…
Jeg vil gøre Nationalskolen stolt.
-Hvor? -Der!
Kom så.
-Hvad laver I? -Stop den.
-Er du døv? -Vent.
Hvad laver du?
-Se. -Hvad fanden?
Hvad fanden?
Nej!
-Hvorfor gjorde du det? -Jeg troede, vi var venner.
HØJTFLYVENDE SKOLE REKTOR HOPPER I DØDEN
Det var ikke selvmord. De dræbte hende. De skjulte liget.
Jeg vil så gerne stå foran et rigtigt publikum.
-De dræbte hende. -Jeg vil savne Nationalskolen meget.
De dræbte hende.
Lov er…
…sammenligneligt med forskning.
De dræbte hende.
Jeg blev mere moden her.
Jeg er glad.
Güero, hør. Det er ikke, som det ser ud, okay?
-Der er en forklaring. -Ikke selvmord.
-De her… -De dræbte hende.
De dræbte hende.
-De vil oprøre os. -Kig på mig.
-Vi må ud herfra. -Güero, kig på mig.
-Et uheld. -Hvad gjorde I?
-Slap af. -Vi gjorde ikke noget.
-Et uheld? -Ja.
-Kom så. -Hør her.
Hvilket slags uheld? Hvilket uheld?
Hvad gjorde I mod min kone? Hvorfor løj I?
Læg så det skide bat.
-Hør på mig. -Hvad gjorde I mod min kone?
Slap af. Løb, for fanden! Løb!
Røvhuller!
Stop så!
De slipper væk.
Fandens.
-Min laptop gik kaput. -Quintanilla, afbryd mig ikke.
-Hvad har I gang i? -Vi kan forklare, Elvira.
-Svar mig nu. -Alex.
-Vi skal… -Jeg er ligeglad. Nu.
Det var min skyld.
Jeg ville lave en sjov video. Jeg påtager mig ansvaret.
Nej. Det var mig. Jeg dummede mig med en spøg.
-Hvad? -Hvad?
-Nej, det var mig. -Nej, det var ikke.
-Jo. -Det var os.
Vi gjorde det begge.
Helt ærligt.
Et øjeblik.
Rektor, forældrene spørger, hvad der skete.
I kan glemme jeres eksamensbevis. Og dig, fiks det. Gør dig nyttig.
Ja. Lulú, skaf mig en laptop.
-Javel. -Ernesto, giv mig videoen.
Min video.
I dimitterer ikke.
-Er du okay? -Ja, dig?
Ja.
Tak, mand.
Vi er venner, ikke?
De kommer over det.
-Ja. -Skal vi ryge?
Selvfølgelig!
Løb!
-Jeg dræber jer begge! -Løb! Møgsvin.
-Stop, I røvhuller! -Løb, for fanden!
Løb!
Sofía! Denne vej!
I dag dør I!
NATALIA JAVI, DE KOMMER EFTER DIG
DER ER SKIDEMANGE AF DEM!
Gerry…
Güero?
Hvad laver du her?
Er du okay?
Løb.
-Vi må finde udgangen. -Nej.
-Det er en skide labyrint. -Kom så.
Lad mig præsentere vores æresgæst.
En mand, der kommer for at tale med os om succes.
Tag godt imod Damián Williams.
Undskyld mig.
Hør. I behøver ikke gøre noget af det her, okay?
Vi fortæller ikke nogen, at I er her.
-Lad os gå, så er det slut. -Vi kan ikke lade jer gå.
Det er en ære at være her med jer alle i aften.
Javi ved, hvor meget jeg værdætter skolen.
-Og værdierne, den promoverer. -Stop.
-Güero! -Slap af!
Güero, stop!
Güero, slap af! Stop!
Lad os gøre det her…
-Lad hende gå. -Det er for sent nu.
Hvad fanden mener du med det?
Den eneste hemmelighed bag succes
er alle de ofre, der skal gøres.
Det er nok! Du løj for mig!
Du løj for mig!
Og lad aldrig nogensinde
nogen komme mellem dig…
…og dine drømme.
-Bravo! -Bravo!
Dræbte jeg ham?
Tak.
Hvem fanden er I? Er I fra Nationalskolen?
Hvad fanden vil I?
Raúl…
Svar mig, dit røvhul.
Nej, vær sød at stoppe.
-Regler er regler. -Gør det.
Vi kan ikke lade jer gå.
LAD DEM IKKE GÅ. DET ER EN ORDRE! ELLER DET BLIVER VÆRRE FOR DIG!
I tager imod ordrer.
Hvem giver jer ordrerne?
-Hvem siger, hvad I skal gøre? -Sofía…
Nej, seriøst.
I er ikke psykopater.
I er børn.
I blev afpresset.
I blev hacket ligesom os. Og nu bruges I som bønder.
Tager jeg fejl?
Først talte vi bare dårligt om jeres posts.
Men bevægelsen fik sit eget liv.
-De er sindssyge. -Stop!
Det er nemt at tænde en tændstik.
Problemet er at slukke branden.
Han løj for mig. Han mistede aldrig kontrollen.
-Hvem? -Bruno.
-Bruno? -Ja.
Jeg skulle få pengene. Jeg måtte gøre ham en sidste tjeneste.
Afspil videoen.
-Så hvad fanden vil der ske med dig? -Jeg ved det ikke.
-Hvad? -Jeg sværger.
Du afspillede den skide video.
Hvad taler du om?
Hvem fanden er Bruno?
Ham, der står bag alt det her.
Stop. De afslører vores hemmeligheder.
Nej. Hør, der er ingen, der vil afsløre nogens hemmeligheder.
Reglen er, at ingen viser sit ansigt, ikke?
Det her er nemt at løse.
Tag jeres masker af.
Tag dem af, så slutter det her. Det er nemt.
Godt.
Tag dem af.
Tag maskerne af, så slutter det her. Ingens hemmeligheder afsløres.
Den eneste, der ikke kan gøre det, er røvhullet, der står bag det hele.
Ikke, Bruno?
Hvis I nærmer jer, afslører jeg hemmelighederne.
Jeg afslører dem alle sammen.
Fuck af!
Hvem tror I, at I er? Jeg har kontrollen.
Du er på røven, møgsvin!
-Javiers bil. -Sofía…
-Hvad fanden? -Er du okay?
-Jeg er okay. Ja.
Vi må af sted nu.
Nej, hør. Der er intet at bekymre sig for.
Jeg forklarer. Hvad skete der med jer? Hvor er Güero?
-Natalia slog ham ud. -Hvad?
-Bare lidt. -Du ser medtaget ud. Er du okay?
-Vi har det fint. -Ja?
-Ja, men vi må af sted. Hurtigt. -Hvorhen?
Gøre det, vi burde have gjort fra start.
Fodbold er fantastisk.
Naturligvis politik.
Jeg er en god leder. Det ved alle på min skole vist.
Jeg elsker denne skole
og hvem, jeg er blevet takket være Nationalskolen.
NATIONALSKOLEN
Tak, Nationalskolen.
Jeg vil takke for så godt et år.
-Tak, Nationalskolen. -Tak.
Tak, Quintanilla. Tak, Nationalskolen.
Natalia. Alt vel? Sofía, hvad skete der?
-Er du okay? Er du sikker? -Ja. Virkelig.
…og holde afslutningstalen. Værsgo, Sofi.
Jeg forklarer senere. Jeg skal holde tale.
-Hvorfor kom I så sent? -Det finder du ud af, far.
Du kunne da i det mindste have lånt en kjole.
Så bitchy!
For få dage siden forestillede jeg mig min fremtid. Gå på universitetet.
Studere jura for at få min far ud af fængsel.
Jeg forestillede mig, jeg stod og holdt en kedelig tale.
Dimission.
Måske i en flot kjole.
En tale, hvor jeg talte om en fremtid med dem, vi elsker at have tæt på.
Og de venner, vi fandt på vejen, som er blevet familie.
Om vores drømme.
Og kampen for at opnå dem.
Alt det, vi skal opleve.
María!
María, giv slip! Stop!
Men alt det var en løgn.
Vi har intet valg.
Selvom det er svært.
Du kan ikke bygge din fremtid på at ignorere din fortid.
Jeg er Javier Williams.
Det var midnat. Omkring det tidspunkt.
Claudia, María og Susana gik op
med pengene, de tog fra et skab.
Og vores lærer var meget nervøs.
Og selvom vi gerne vil omgøre vores fejl…
…vil de følge os, hvis ikke vi konfronterer dem.
For i sidste ende, uanset hvad der blokerer din vej, bliver det din vej.
Og det er bedre end løgnen, vi forsøgte at løbe fra.
Det er på tide at fortælle sandheden.
Hvad fanden taler hun om?
Alle øjne vil hvile på dig, far.
For femten måneder siden…
…på Nationalskolens tag…
…oplevede mine venner og jeg noget, vi har skjult i meget lang tid.
Susana, vores rektors død.
ET PAR MÅNEDER SENERE
Nu du nævner det, er jeg sikker på, du biliver en god journalist.
Den bedste.
Men få ikke så meget ballade denne gang. Okay?
Jeg kan ikke love noget.
Jeg savnede dig meget.
I lige måde.
Okay, hvad foregår der?
Du vil sige noget og ved ikke hvordan. Derfor er jeg her.
-Du overser intet, hvad? -Intet.
Hvis det er Natalia, fint. Jeg så strandbillederne.
I ser godt ud sammen. I har begge ansigter…
-Med gode proportioner. -Ansigtsproportioner.
Præcis.
Jeg har været sammen med Natalia og tænkt over en masse.
Og der er noget, der ikke giver mening for mig.
Hvilket?
Natalia sagde, at @alledinehemmeligheder sendte hende til Mexico for at spionere.
Men hvad hvis det ikke var den sande intention?
Hvad hvis…
…@alledinehemmeligheder ville adskille dig og mig?
Og hvem ville ønske det inderligt?
-Han brugte festen til at starte planen. -Velkommen.
Han fik alle til at tro, han løb tør for penge.
-Hvad nu? -Det var en falsk konto.
Og han blev næsten kørt ned.
For at udelukke sig selv som mistænkt. Han adskilte alle fra dig. Også din far.
Og kun du var til stede, da han blev kidnappet.
Han vidste, du ikke ville holde op, før du fandt personen bag det hele.
Og der var Bruno.
Hvor er Raúl?
Kun du ved, at jeg er her.
Han udtænkte hele planen, så du kunne følge sporene.
HVEM FLYTTEDE LIGET?
Jeg kan ikke modstå et godt mysterie.
Raúl er @alledinehemmeligheder.
Han holdt aldrig op. Han gjorde det for at komme tæt på dig.
Hvad er den grimasse?
Vidste du det?
Helt ærligt, dine teorier er stadig så mærkelige.
Javi…
Jeg må gå.
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker også dig. -Det har du bare at gøre.
Så meget.
Hvordan gik det med Javi?
Godt.
Hvad var så vigtigt at fortælle dig?
Det må du spekulere i.
Tekster af: Niels M. R. Jensen