СЕРІАЛ NETFLIX
Ходімо! Швидше, йолопе.
-Ходімо! -Куди ви?
Ми не можемо піти. Ні!
Софіє!
Ходімо.
Усе сталося так швидко.
Я не хотів йому казати.
Але я не знав, що робити.
Я шукав тебе цілу ніч. Я не знав, що ти дружиш із тими дівчатами.
Хаві, що сталося?
Гей, що сталося?
Я лишився сам.
Я не вбивця.
Я знаю. Звісно, ти не вбивця.
Я не хотів.
Ти про що?
Хаві.
Хаві, що ти кажеш?
-Я її не вбивав! -Хаві, тихо.
-Я не хотів… -Не кричи.
Тихо!
Іди нагору, перевдягнися і принеси мамині пігулки.
Ти накачав мене пігулками…
Тому я прокинувся лише наступного дня.
Софіє.
Софіє!
Гей. Треба, щоб ти допоміг замести сліди.
Я не знав,
що тато переніс тіло.
А коли я дізнався, то не знав, як тобі сказати.
Я боявся тебе втратити.
Уже втратив.
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ СОФІЯ ПОРУЧ?
НАТАЛІЯ ТАК, АЛЕ ВОНА МЕНЕ ІГНОРУЄ.
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ У МЕНЕ ЩЕ ОДНЕ ПРОХАННЯ.
НАТАЛІЯ ЩЕ? НІ, ДОСИТЬ…
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ ХІБА НЕ ХОЧЕШ ДІЗНАТИСЯ,
ЩО СТАЛОСЯ ІЗ СЕСТРОЮ?
НАТАЛІЯ ЧОГО ТИ ХОЧЕШ?
Що ти робиш? Наталіє!
Ні, Наталіє!
Я серйозно. Голова розривається. Зроби тихіше.
ВОНИ НАС ПОЧУЮТЬ
Ти про що?
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ СКИНЬ ФОТКИ ДОМА СОФІЇ.
ЯКИЙ У НЕЇ ГРАФІК?
ПОЗНАЧ, ДЕ ЇЇ ВІКНО, А ДЕ ЇЇ МАМИНЕ.
І ГОЛОВНЕ, НІЧОГО ЇЙ НЕ РОЗПОВІДАЙ.
-Софі. -Усе гаразд.
Нас не почують.
Вони хочуть знати все. Де ти, коли приходиш додому.
Знаєш що? Розкажи.
Про все, що питають.
-Тобто? -Розкажи.
Ми маємо підтримувати зв'язок.
Хіба ти не розумієш? Вони йдуть за тобою.
Так, але я буду готова.
Привіт.
Що ви там робите? Матч починається.
Софі…
Не може бути! Як він міг промазати.
Норо, це інша команда.
Вибач.
Я теж нічого не розумію.
Зроби трохи гучніше, Наті.
На бічній лінії розігрівається Хав'єр Вільямс.
Син Деміана Вільямса…
А ось і Хаві.
Він такий гарний.
Цьому малому буде важко досягнути висот свого батька.
Так, здається, зараз буде заміна.
Саме так! Зручний момент. Бо команда вже має сильну перевагу.
Софі, зараз Хаві гратиме.
Пішов він. Хай ногу зламає, не шкода.
Що з нею?
Ну…
Вони розійшлися.
Джеррі.
Дякую, що розповів.
Не думав, що ти зі мною розмовлятимеш.
Шлях у майбутнє лежить
через каяття за минуле.
Ого.
Це не мої слова,
а мого психіатра.
Він ідіот, але іноді має рацію.
Круто.
-Не можна губити перепустку. -Авжеж.
Що тут відбувається?
Так, так, так. Хто тут у нас?
Здоров, Джеррі. Усе добре?
-Так. -Вода тепла?
Так?
Добре.
Обережніше з педиком, Джеррі.
Це заразно, чуваче.
Ти йдеш чи як?
Вали звідси, педику.
Ти маєш радіти дебюту, а не переживати через дівчину.
-У неї є ім'я. -Усе можна залагодити.
-Відвези її на Пунта-Міту. -Ні, тату.
Хіба не розумієш? Софія не така.
Гаразд, Хаві, розповідай.
Чому вона пішла?
Слухай, синку.
Я розумію, що ти закоханий.
Софія — хороша дівчина.
Але є й важливіші речі. У тебе все чудово.
-Ти грав у лізі D1. -Аж десять хвилин.
-Але ти був на полі. -Десять хвилин.
Байдуже, що вона пішла геть. Забудь.
Я не знав, що ви із Софією…
Припини. Тобі начхати.
Не втручайся.
НАТАЛІЯ Я НАЛІПИЛА НАЛІПКУ НА ВІКНО СОФІЇ.
ВІДПРАВИЛА ЇЇ ГРАФІК. ЩО ЩЕ?
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_ СКИНЬ ФОТКИ БУДИНКУ, ЗОВНІ Й ЗСЕРЕДИНИ.
НАТАЛІЯ ДОБРЕ, АЛЕ НЕ КРИВДЬ СОФІЮ.
ВОНА МОЯ ПОДРУГА.
@_УСІВАШІСЕКРЕТИ_
Що ти робиш, Наті?
Я…
У мене TikTok-челендж.
П'ятдесят селфі за 50 днів.
Не марнуй на це час.
Я на роботу. Який у мене вигляд?
Ви дуже гарна.
-Ти ж порадила носити зелений. -Пасує до очей.
Ти в порядку?
Так.
Добре.
Кажи, якщо щось знадобиться.
Я виходжу за два місяці.
Що далі — не знаю.
Але, здається, я чогось навчився.
-Так. -Чудово.
Хто наступний?
Руді, чого ти навчився?
-Що ви всі можете мені відсмоктати. -Гей, тихо!
Тихо.
Останнє попередження. Ми тут так не говоримо.
Джебране, крім плетіння гарних кіс, чого ти ще навчився?
Спостерігати.
Спостерігати. Добре.
А ви, сеньйоре?
Дізнався щось нове?
Нічого.
А ти, Джеррі?
Шлях у майбутнє лежить
через каяття за минуле.
Дякую, Джеррі.
Як бачите, у вас є можливість змінити свої погляди.
Відмовитися від старих звичок і стати…
Який же він тупий.
«Відмовитися від старих звичок». Що за фігня?
Про що цей лисий патякав?
Йому сподобалися твої коси. Віддай їх йому.
Вони йому потрібні.
Так, він як містер Чепурун.
-Може стати твоїм дядьком. -Авжеж.
-Дай подзюрити. -Швидше, чуваче.
Давай уже.
Джебран із недоумками. Тихо.
Відчепіться від мене.
МАМА ВХІДНИЙ ВИКЛИК
Мамусю?
Як справи, красуне?
Як там у Керетаро?
Добре.
А ярмарок? Вибрала спеціальність?
Ні, іще ні.
Нічого страшного.
Що б ти не вибрала,
ми з татом завжди тобою пишатимемося.
Добре?
Нат, ти в порядку?
Так.
Я дуже за вами скучила.
І ми за тобою.
А ти ходила до акведука біля храму Святого Христа?
Як ти харчуєшся?
З'явилися нові друзі?
Розкажи мені. Я хочу все знати.
Так помер друг зі школи. Його знудило від удару.
-Годі заливати. -Любий.
-Я в туалет. Туди й назад. -Добре, люба.
І хтозна, чи цей старий…
клятий старий…
Люба.
-Що це? -Ти про що?
Ось це.
О ні.
Вибач. Ти мене викрив.
-Ой. -Ти його поцілувала?
Любий, не сердься,
але нам потрібна свобода і нові знайомства.
Ти хочеш відкритих стосунків?
-Що? -Якщо тобі це потрібно, я розумію.
-Я не це мала на увазі. -Але ти щойно сказала.
Я не ображаюся і пробачаю тобі.
Це зробить наші стосунки сильнішими.
-Дякую. Щиро дякую. -Вітаю.
Ти крутий! Вітаю з дебютом у команді.
-Дякую. -Я серйозно.
-Це так круто. -Дякую.
Можна зробити фотку?
-Дякую, чуваче. -Крутяк.
Дякую. Чуваче…
Де Софія? Ти її бачив?
Гей, вітаю. Ледь не забув. Круто зіграв!
-А Софія? -Я її не бачив.
Я знаю про Пабло. Чому ви нічого не сказали?
Ми досі не знаємо, хто це, Алекс.
І це не Себастьян?
-Ні, не він. -Чому такий впевнений?
Себастьяна, як і мене, хвилюють інші речі,
а не ця дурня.
Скоро ви почуєте…
Скоро ви почуєте цікаві подробиці про мою смерть.
До наступної справи.
Секретарю.
-Ось, судде. -Дякую.
Приведіть сеньйора Рохеліо Ерреру Угарте.
Номер справи — 0486.
Швидше, будь ласка.
За результатами попередніх слухань
сьогодні будуть представлені всі докази.
Починаймо слухання. Адвокати,
у вас є зауваження?
Ваша честь, можна підійти?
-Швидше, будь ласка. -Звісно.
Я більше не веду цю праву.
-Чому? -Порушуються умови…
Тату…
Що відбувається?
Я беру повну відповідальність.
Слухання призупинено на прохання адвоката.
Що сталося?
-Уведіть. -Вибачте.
-Тату? -Тобі погрожували?
-Розкажіть. Я маю знати. -Що сталося?
-Не хвилюйся. Я з ним поговорю. -Що тепер? Тату!
Сеньйорито, вийдіть, прошу.
Таня Барахас проти Хуана Карлоса Гонсалеса.
Розлучення.
Гей!
Хто наказав відкласти слухання?
-А ти… -Донька Рохеліо Еррери.
Вас шантажує @_усівашісекрети_? Я можу допомогти.
Ніхто мене не шантажує.
То в чому проблема?
Послухай, я не працюю задарма.
Хіба ви не взяли цю справу на благодійній основі?
Ні. Вибачте, що згаяв ваш час.
Нас незворушно слухають святі.
Не рухайся ж,
дай відповідь мольбам!
Твої уста очистили мій гріх.
Заждіть. Стоп.
Пако,
так ти цілуєш свою дівчину?
Я розумію, це давнезна поезія Шекспіра.
Але
подумай,
наші герої — п'ятнадцятирічні підлітки,
які хочуть поцілуватися.
Це не справа техніки, це щось інше.
Я покажу.
Клаудіє, починай.
Нас незворушно слухають святі.
Не рухайся ж,
дай відповідь мольбам!
Твої уста очистили мій гріх.
І далі — поцілунок.
Гаразд? Продовжуй.
Підкажіть.
«Взяли твій гріх мої уста з твоїх».
Взяли твій гріх мої уста з твоїх.
Мій гріх?
У твоїх словах я докір чую! Верни ж мій гріх.
А потім другий поцілунок.
Дуже добре, Клаудіє.
Гаразд. Поки ви не розбіглися,
хочу розповісти, перш ніж ви почуєте це деінде,
про мою нову виставу, на яку ви всі маєте сходити,
аби підтримати свого улюбленого вчителя.
І не мене одного,
а також Клаудію,
яка дебютує в головній ролі.
Що ж, на сьогодні все.
Дякую. Усі вільні!
Я опинився на вулиці.
Я переказав гроші на рахунок, який ти мені дав.
Я маю йти. Поговоримо пізніше.
-Запросиш на виставу? -Звісно. Бувай.
Як довго ви трахаєтеся?
Ти про що?
Тому він дав тобі роль.
Як же ти дістала, Алекс.
Ти ж розумієш, що він маніпулятор?
Стеж за язиком.
Чому захищаєш його?
-Він не тому дав мені роль. -Отже, ви трахаєтеся.
Ми закохані.
Ти маєш розуміти краще за всіх.
Це інше, Клау.
Габріела ніколи не маніпулювала мною.
Він мною теж не маніпулює.
Просто
подумай про це. Добре?
Бережи себе.
Здоров, чуваче.
Навіщо кликав?
-Накурився і згадав про тебе. -Не треба, чуваче.
Він спільний.
Хай буде в тебе.
Як справи?
Добре, чуваче.
Дуже добре.
Це круто, чуваче.
Радий за вас.
Зажди, чуваче.
-Я тобі сотню винен. -Забудь.
Це лише 20-ка. Віддаватиму щотижня.
-Тобі гроші більше потрібні. -Будь ласка.
Добре.
Дякую.
Потусимо разом?
Чи в тебе справи?
Ми й досі друзі з тобою.
Мені треба йти.
Але дякую за бабло.
Ми тут разом, Маріє.
Наталіє!
Що з тобою?
-Що ти тут робиш? -Вибач.
Пробач. Я не хотів ось так вриватися.
Як ти увійшов?
Ключ під килимком.
Я шукав Софію.
Якби я знав, що у ванній ти,
я б ніколи не зайшов, клянуся.
І… Мені дуже шкода.
Я б ніколи…
-Гаразд… -Хаві.
Не йди.
Звідки ти знаєш, що я його найняв?
Годинник.
Бачила його на вечірці в готелі.
Цьому виродку було і його замало.
Я винен йому купу бабла, але я втратив будинок…
Раулю, мені начхати.
Це зараз неважливо, гаразд?
Слухання справи відклали.
Тепер у тата навіть адвоката немає. Хтозна, чи він колись вийде.
Софіє, вибач мені.
Чуєш?
Думав, що цього разу все вийде.
Кажу тобі це востаннє.
Не треба мені більше допомагати.
Добре?
Я хотіла…
стати ближчою до Марії.
Відчути її переживання.
Тобто…
-Ти не хотіла втопитися? -Ні. Звісно, ні.
Топитися у ванній?
Я рада, що ти прийшов.
Вибач мені.
Гей!
Я лажаю лише тоді, коли ти поруч.
Тобто тепер це моя провина.
Чи як?
Я хотів сказати, що роблю все заради тебе.
Авжеж.
Щойно бачиш мене, зупиняється час. Так?
Щойно бачиш мене, то відчуваєш, що здатен на все.
Приміром, хакнути Wi-Fi і знущатися з усієї школи.
Усе тому, що любиш мене, так?
Смійся, скільки хочеш.
Авжеж. Хав'єр розповів, що ми розійшлися, так?
-Ось чому ти все кажеш. -Що? Облиш.
Я понад рік чекав на цю мить. Знаєш чому?
Бо ти мені не байдужа.
То я тобі не байдужий?
Невже я неясно натякаю?
-Або я не вмію розпізнавати натяки. -Це точно.
Чому ви розійшлися?
Це тому що я знову облажався, так?
Хріновий із тебе детектив.
У цьому вся ти.
Припини думати хоч на мить.
Нізащо.
-Софіє. -Ні, Раулю!
-Поглянь на мене. -Я втомилася від розмов.
Поглянь на мене!
-Послухай своє серце, чорт забирай. -Ні.
Чому ні? Боїшся наважитися?
Я не можу.
Я теж не хочу кривдити Софію.
Річ не в цьому.
Не можу розповісти всієї правди.
Я тебе поважаю.
Тому розповіси все, коли захочеш.
Просто не хочу шкодувати, що не зізналася у своїх почуттях.
Я такий гімнюк.
Ні, навпаки.
Ти чудова людина. Ось чому ти мені подобаєшся.
Наталіє, ти навіть не уявляєш, у що ми з татом вляпалися.
Гаразд. Послухай.
Я так і не пояснила, що тоді сталося.
Може, зараз саме час нам усе з'ясувати…
Тато переніс тіло.
Розумієш?
Я бачу, що я тобі не байдужий.
За кого ти себе маєш? Га?
Якого біса ти тепер хочеш?
Га?
-Чого ти хочеш? -Не підходь близько.
-Чого, бляха? -Не треба.
Ну ж бо, мудило!
Чого, бляха, ти хочеш?
Софіє.
Треба тікати з цього міста.
І куди ж?
У краще місце.
Ну… Не знаю.
У Тулум.
-Ні. -Ні?
Гаразд, тоді…
У Канкун.
Ні. У Маямі.
Маямі. Так, у Маямі.
Ну ж бо.
-Ні? -Я ніколи не був за кордоном.
Справді?
Тобі сподобається.
Там найкращі пляжі у світі. Там ти відчуєш свободу.
Ти це серйозно?
Так.
А як же наші родини?
Не знаю.
Чесно кажучи, я…
Не думаю, що знову побачу рідних.
І я не хочу, якщо чесно.
То ми їдемо?
ПІДКЛЮЧЕННЯ…
ДИСТАНЦІЙНЕ ПІДКЛЮЧЕННЯ…
ЗАВАНТАЖЕННЯ…
Гадаєш, можна дізнатися зворотну адресу?
Так.
Гадаю, хороший хакер може його зламати.
Поговорити з Бруно?
Ні. Він нам не допомагатиме.
Але є інший варіант.
Клау.
-Гей! -Що ти тут робиш?
Ми не мали сьогодні бачитися.
Хотіла зробити тобі сюрприз.
Що ж, тобі це вдалося.
Гаразд.
Що, тут теж треба ховатися?
-Клау, це не так. -Як же я втомилася.
Клау, ми про це говорили.
Добре, вибач.
-Я піду. -Ні, ні. Заходь.
-Точно? -Так, люба. Заходь.
Ходімо.
Осі 3, 4 і 5 знаходяться в сингулярності.
У чому?
-Не знаєш, що таке сингулярність? -Звісно, знаю.
Але гадаю, ти помиляєшся.
Облиш. І ти ще хочеш виграти приз?
Гадаю, проблема в іншому.
Дізнайся адресу власника дрона. Прошу.
Гей, а чому я?
Бо я витягла тебе з ями, де б ти помер.
-Я твій вічний боржник? -Так, поки не помреш по-справжньому.
Річ у сингулярності.
Він зламався.
-Дай-но. -Я і сама це бачу, Шерлоку.
-Допоможеш чи ні? -Так.
Я допоможу.
-Байдуже хто. Адреса потрібна негайно. -Де він підключається?
Чекай. Ось тут.
-Саме тут? -Так.
Готово.
-Уже? -Софіє, не нервуй. Тут старий код.
-Антикваріат. -Дай час.
-Його використовують у банках. -Я не в курсі.
-Мені потрібна адреса. -Хвилиночку. Ось.
Вулиця Сікейрос, будинок 14, район Молінос.
-Вулиця Сікейрос… -Запиши.
Навіщо? Ні, дякую.
-Я піду з тобою. -Ні.
-Алекс. Ні. -Але я допомогла тобі.
Дякую.
-Гей, а дрон? -Лиши собі. Подарунок від мене.
Полагодимо?
-Софіє. -Не зараз. Я поспішаю.
Ні, я хвилююся. Ти в порядку?
-Треба поговорити… -Може, іншим разом?
-Я дуже поспішаю. -Куди? Скажи мені.
-Розповідай. -Хто це зробив?
-Річ в @_усівашісекрети_? -Хто це був?
Що коїться в цій довбаній школі?
-Кажіть, чорт забирай! -Він дахом поїхав.
Що це таке? Сучі ви діти!
-Ви всі хворі! -Заспокойтеся!
-Гуеро, спокійно! -Відваліть!
Софіє.
-Софіє. -Я маю піти, щоб покласти цьому край.
-Добре? -Гаразд. Послухай мене.
Я не відпущу тебе саму.
Це дуже небезпечно. Я не можу.
Я піду з тобою.
Поїдемо на моїй машині.
Усе буде добре.
Ти розумна. Ти ж це знаєш?
-Це має бути десь тут. -Не змінюй тему.
Я вважаю, що ти дуже розумна дівчина.
І щиро тобою захоплююся. Правда.
Ти просто скучив за Норою.
Це її життя. Я не можу втручатися.
Так, я скучив за нею, але зараз я кажу про тебе.
І я хотів сказати,
що хвилююся за тебе.
Що?
Кажи вже.
-Що? -Ну, давай.
Кажи вже свою типову іронічну фразочку.
Ні, не сьогодні.
-Не сьогодні. -Не сьогодні.
-Може, завтра. -Добре.
Можливо. Побачимо.
Добре.
Приїхали.
І що мені робити?
Постукати у двері, мабуть.
Добре.
Дізнаймося, хто за цим стоїть.
Батьків громило все прибрав.
Сердишся на мене?
Не серджуся.
-Хаві, вони скоїли злочин. -Знаю.
Я знаю.
-Ось чому ти знову граєш. -Так.
-Я мав віддячити татові. -Ні.
Ні. Ти не мусиш робити батькам такі послуги.
-Моїм — мушу. -Ні.
Нас знімають.
-Вони все записали. Бляха! -Гей!
Чого тобі?
Пабло.
Пабліто.
Хто це? Що таке?
-Якого біса? Чого тобі? -Глянь сюди.
Гей! Стій!
Чого ти хочеш?
Відчепися. Якого біса?
Відвали!
Гей!
Я дістала зворотну адресу дрона. Ти його власниця.
Не розумію. Який дрон? Бувай.
Може, ми помилилися.
Не помилилися. Це точна адреса.
-Не знаю, про що ти. Бувай, Софіє. -Звідки знаєш моє ім'я?
Що? Ти куди?
Гей! Гей!
Відчиніть!
Припини, чуваче. Якого біса?
Дякую.
А тепер спатки.
Ні, не треба.
Ти намагався зламати мені ноги, гімнюк.
-Так? -Ні. Це був хтось інший.
Ти про що?
Кажи, мудило!
Нас багато. Дуже.
Я викликаю поліцію.
Я тебе бачила раніше.
Перепрошую.
Геть із мого дому!
Ти знаєш мого тата.
ВІЙНА І МИР
Ось, нова книга.
Знову російська?
Ти знаєш моє ім'я, тож…
Ти теж мене знаєш.
Можна бути закоханим у двох людей одночасно.
Іди, будь ласка.
Ти мене чуєш? Забирайся.
Ти донька мого батька.
Так.
Через тебе з твоєю мамою мій тато у в'язниці.
Але забудь.
-Моя сім'я все владнає. -Ти не @_усівашісекрети_.
@_усівашісекрети_? Гадки не маю, що це.
А тепер іди.
Що сталося?
Що таке?
Що сталося?
Переклад субтитрів: Катерина Яцук