‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Las-o! ‎- Dă-i drumul!
‎María! Fă ceva, María!
‎A fost un accident.
‎Îmi pare rău.
‎Nat…
‎Te iubesc mult.
‎Știu.
‎Unde ai fost?
‎- Taică-tu te-a căutat. ‎- Ascultă, te rog.
‎María n-a fost implicată, ‎m-am băgat singură în asta.
‎Jur că-ți voi spune totul. ‎Îți voi explica.
‎La țară? Serios?
‎- Și telefoanele astea. ‎- Natalia, nu te plânge.
‎Am venit pentru tine.
‎De acum înainte, vă las doar telefoanele. ‎Fără rețele sociale.
‎Cum le spunem altora ce mai facem?
‎Asta e ideea. ‎María, nu mi-ai dat telefonul.
‎María, Susana a murit.
‎Fir-ar! S-a sinucis.
‎Natalia, dacă mama și tata zic ‎să nu intri pe net, nu intri.
‎Dă-o dracu'!
‎María!
‎Au spus că puteau fi multe.
‎Un curent marin.
‎O rană.
‎Stop cardiac.
‎Dar, sincer, cred că a fost altceva.
‎Biata María.
‎Nu trebuia să treci singură ‎prin toate astea.
‎De ce ați lăsat-o singură?
‎Bine.
‎De asta ați venit.
‎De asta ați venit acum ‎și nu când María…
‎S-a sinucis.
‎Cine a scris asta?
‎Nu știm.
‎Cine a scris-o?
‎Pe cine ați abandonat? Pe María?
‎- Cine a abandonat-o? Eu? ‎- Nu.
‎Cine a mai abandonat-o?
‎Natalia, n-are legătură cu tine.
‎Nu, Javi.
‎Javi, nu putem.
‎Bine, Sofía. Nu-mi spune nimic.
‎Nu e ceva personal.
‎Îmi pare rău.
‎Ce e?
‎Nu-ți face griji, bine?
‎Mai bine să mă urăști, ‎decât să mă compătimești.
‎Natalia, hotelul ăsta nu e locul tău.
‎Da?
‎UNIVERSITATEA QUERÉTARO
‎Trebuie să-ți găsim un loc unde să stai.
‎Poate sta la mine acasă.
‎S-a rezolvat.
‎Ia-ți lucrurile.
‎De când sunteți împreună?
‎Așa s-a întâmplat.
‎Grozav.
‎Felicitări!
‎Mulțumesc.
‎Știi ce am adus?
‎Niște plasturi pentru cearcăne.
‎Pari obosită.
‎Îți pot da, dacă vrei.
‎Natalia, când ajungem, ‎să-i spui mamei mele că…
‎Părinții m-au lăsat să vin ‎la absolvirea prietenilor mei.
‎Mi-a fost dor de ei.
‎Nu mă așteptam, dar mă bucur.
‎Îți punem lucrurile în camera Sofíei.
‎Ai mâncat?
‎- Încă nu. ‎- Îți pregătesc eu. Voi vreți?
‎- Nu, mersi. ‎- Nu.
‎Nu te înțeleg.
‎Cu ea nu știi niciodată. ‎Prefer s-o țin aproape.
‎I-a murit sora.
‎Adică…
‎- Vrea răspunsuri. ‎- Înțeleg.
‎Pe bune.
‎Și mai e ceva.
‎Cine a abandonat-o?
‎A pierdut un cercel.
‎Sunt sigură că a căzut ‎când și-a scos căștile
‎chiar când am ajuns acolo.
‎Deci nu are doar telefonul ‎pe care i l-au dat părinții ei.
‎Ci și pe al Maríei.
‎A reactivat telefonul Maríei ‎și a primit mesajul.
‎Asta nu e tot.
‎Părinții ei n-ar fi lăsat-o să vină, ‎darmite să stea la un hotel obscur.
‎Probabil le-a spus ‎că vine la Târgul Educațional.
‎UNIVERSITATEA QUERÉTARO
‎Și a fugit.
‎Nu înțeleg ce vrea. ‎De ce l-a sunat pe Pablo și a închis?
‎De ce a reactivat acum contul surorii ei?
‎- Asta nu înțeleg. ‎- Uite, Sofía.
‎Cred că trebuie să-i spunem doar ei ‎ce s-a întâmplat cu Susana.
‎Nu.
‎Nu până când nu aflu de ce e aici.
‎Ce vrea?
‎În plus, avem pactul, nu?
‎Sofía.
‎Nu putem spune nimănui. A fost ideea ta.
‎Nu e adevărat!
‎Sofía, ce ai spus?
‎Ce ne-a spus Natalia.
‎- Ce? ‎- Exact ce a spus ea.
‎N-am văzut altă cale, Javi. Scuze.
‎Cred că trebuie să facem ceva, nu?
‎Nu știu, dar hackerul ar putea fi ‎în spatele poveștii.
‎Hackerul?
‎- Sau Răzbunătorul? ‎- Javi, n-am fost eu.
‎Nu știu cum să-ți mai spun ‎că nu l-am scris eu.
‎- Te cred. ‎- Sofía.
‎Serios.
‎Alex n-are de ce să-l fi scris.
‎Și te voi ajuta s-o dovedești.
‎Granados, te rog, sună-mă.
‎Trebuie să știu dacă azi vor depune banii.
‎SOLD CURENT - 500 DE DOLARI
‎Cartea de algebră.
‎Pagina 60. Darío, ia loc.
‎La locuri!
‎- Repede! ‎- Bine.
‎Trebuie să luăm eseurile alea.
‎Să vedem dacă există vreun nume.
‎Sau alte indicii.
‎Vă ajut și eu.
‎Nu.
‎Nu avem nevoie de tine.
‎Suntem doar eu și Sofía.
‎- Javier, nu. ‎- Nu pot.
‎Cred că aveți nevoie de mine.
‎E de la camera de teatru.
‎Acolo e biroul lui Sebastian.
‎De unde ai cheia?
‎Știu să mă mișc.
‎Eu din nou, María, prietena ta, Claudia.
‎Mă mai știi?
‎Cea pe care ai lăsat-o ‎în Ciudat de Mexico?
‎María, nu trebuie să vorbim ‎despre ce nu vrei.
‎Spune-mi că ești bine, te rog.
‎TATA
‎Alo?
‎Bună, scumpo. Ce faci?
‎Bună, tată!
‎E totul bine?
‎Da, totul e bine în Querétaro.
‎Cum e?
‎Hotelul e grozav.
‎Ai vorbit cu cineva?
‎Cu nimeni.
‎Doar cu femeia de la târg.
‎Și? Te-ai hotărât?
‎Nu. Tot nu știu ce vreau să învăț.
‎Nu te stresa.
‎E important să iei decizia cu răbdare.
‎Da.
‎Da, Nora e o gazdă grozavă, ‎să nu-ți vină să crezi.
‎Nu-ți poți imagina casa.
‎E superbă!
‎Gusturi excelente, da.
‎Și eu te iubesc, tată. Pa!
‎Nu te cred.
‎Scuze că mi-am băgat nasul ‎în treburile tale, dar…
‎Cred că știi ce vrei să studiezi.
‎Sofía era la fel de confuză ‎și, peste noapte,
‎a ales Dreptul.
‎Super!
‎Nu-i așa?
‎Avocată.
‎Vrei cafea?
‎Da.
‎Cred că știi.
‎Ce-ți place? Ce pasiuni ai?
‎AYS M-A HĂRȚUIT ‎ȘI MI-A LĂSAT UN MESAJ
‎NU SE POATE! EȘTI BINE?
‎DA, DAR NU SE SCHIMBĂ NIMIC. ‎NU VREAU PROBLEME.
‎VINO LA HOTEL DUPĂ-AMIAZĂ ȘI VORBIM…
‎Bate, nemernicule!
‎Mă ajuți?
‎Nu vreau să fiu singurul pedepsit.
‎Bine, dar de ce-ai deschis ușa?
‎Ce e asta?
‎Rahat!
‎Trebuie să curățăm totul, nu?
‎Dar nu ne-au dat mănuși.
‎Vezi?
‎E doar caca.
‎Inofensiv.
‎ODIHNEȘTE-TE ÎN PACE!
‎Ce tragedie!
‎Ne spune ceva.
‎Ceva de dincolo?
‎Nu.
‎Trebuie să ne trezim ‎și să ne urmăm visul.
‎Desigur.
‎Să nu mai pierdem timpul ‎cu oameni cu care nu vrem să fim.
‎Desigur.
‎De pildă, noi, Darío.
‎- Moartea Maríei m-a pus pe gânduri. ‎- Exact.
‎Serios?
‎Mă bucur că ești de acord. ‎Nu știi cât de greu…
‎Ca noi doi.
‎Nu oricine are norocul ‎să-și găsească iubirea vieții.
‎Eu l-am făcut.
‎S-a zdrobit în geantă.
‎Nu. E grozav.
‎Mulțumesc foarte mult.
‎E un trandafir.
‎Ca tine.
‎Frate, ai fost tare.
‎Mulțumesc.
‎Pentru graffiti.
‎Nu trebuia s-o încasezi ‎sau să primești mustrare.
‎Mulțumesc.
‎Ți-am fost dator.
‎ȘCOALA NAȚIONALĂ
‎Ăsta e biroul lui.
‎- OK. ‎- Vă anunț dacă e ceva.
‎- Ai grijă. ‎- OK.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Uite cutia poștală.
‎Chestia asta clipește noaptea, ‎sunt sigură.
‎Aceea e?
‎- Aveți cinci minute? ‎- Nu.
‎N-am primit tema. ‎E în grup sau individual?
‎- N-am timp. ‎- Trebuie altă tehnică?
‎Vino în biroul meu și vorbim.
‎ASCUNDEȚI-VĂ!
‎Javi…
‎Voiam să te sun.
‎Da? Nu.
‎OK.
‎Nimeni nu bănuiește nimic.
‎Ai încredere.
‎Dacă cineva e în pericol, eu sunt ăla.
‎Plec acum. Ne vedem curând, bine?
‎Da.
‎Trebuie să-l urmărim.
‎E blocată.
‎- Alex? ‎- A încuiat-o.
‎- Câte cifre are? ‎- De la unu la nouă.
‎- Sebastian, îmi semnezi asta? ‎- Mă grăbesc.
‎E pentru director. Te rog.
‎- Trebuie să fie opt. ‎- Alex, nu pleca.
‎Mai repede, Sofia. Îl pierdem.
‎Are multe căni de cafea. E foarte distras.
‎Îi trebuie un număr simplu.
‎- Ce poate fi? ‎- Ziua lui.
‎Încearcă ziua lui.
‎N-o știu.
‎Și asta.
‎Aici.
‎Bine, ce îi place?
‎Îi plac marionetele.
‎- Trebuie să-l urmărim! ‎- Data de debut.
‎Alex, încearcă 02-11-2011.
‎Grăbește-te! Îl pierdem.
‎Nu merge.
‎Și data, vă rog.
‎- Mersi. ‎- La revedere.
‎Ce-i mai place?
‎E un palindrom!
‎Același cuvânt și din față și din spate.
‎Încearcă 11-02-20-11.
‎20, 11.
‎Da!
‎A luat toate eseurile din dosar. ‎Probabil el e.
‎- Trebuie să-l urmărim. ‎- Bine, să mergem.
‎Tot nu aveți încredere?
‎Uite, Alex. Nu e ceva personal,
‎dar, până nu aflăm cine e responsabil, ‎am încredere doar în Javier.
‎Dar ne poți ajuta.
‎Lăsând totul așa cum era.
‎Mulțumesc, da?
‎- Haide! ‎- Mersi.
‎Încuie ușa și stinge lumina.
‎@_toatesecreteletale_ ‎FĂ-O ACUM!
‎SUNT PE DRUM
‎SCRIE…
‎@_TOATESECRETELETALE_ ‎AI LUAT-O? LOCUL.
‎@_TOATESECRETELETALE ‎LAS-O ȘI PLEACĂ
‎VĂ RUGĂM, ÎNCHIDEȚI POARTA
‎Deci…
‎ăsta e secretul lui Sebastian.
‎Claudia.
‎GABRIELA - APELARE
‎Bună?
‎Te-am trezit.
‎Scuze, am uitat că e devreme în Spania.
‎- ‎Ai uitat că am decis să nu mai vorbim. ‎- N-am uitat, dar…
‎Gaby, mă simt oribil.
‎Mă simt singură.
‎E OK, Alex. Cu ce te pot ajuta?
‎Putem să vorbim?
‎Puțin?
‎Te rog?
‎Nu e rochia ‎pe care ai avut-o ultima dată.
‎Pablo, ce-o să facem?
‎Tu ce vei face?
‎I-ai spus că ești Iepurașul?
‎NU MAI POT. MI-E TARE DOR DE EA.
‎ȘI MIE. AI NEVOIE DE CEVA?
‎DA. POATE MĂ VA AJUTA ‎SĂ MĂ SIMT MAI BINE
‎BINEÎNȚELES. CUM TE POT AJUTA?
‎FACI ORICE?
‎ORICE…
‎HAI SĂ NE FACEM DE CAP…
‎- Uite-o. ‎- Da.
‎Sofía, vorbesc eu. ‎Nu spune nimic, fiindcă nu ai tact.
‎Știu ce să spun. Ai încredere.
‎- Serios. ‎- Tact.
‎Da! Claudia.
‎I-ai spus iubitului tău despre Susana?
‎Ai încălcat pactul pentru Sebastian?
‎De unde știi că mi-e iubit?
‎Fiindcă tocmai ai confirmat-o.
‎Claudia, te-am urmărit.
‎Scuze.
‎- Da. ‎- Bine. Cine mai știe?
‎Nimeni. Doar noi trei.
‎Promit că nu spunem nimănui.
‎Trebuie doar să ne faci o mică favoare.
‎Una micuță.
‎Mă șantajezi?
‎Nu.
‎Uite… Dacă ai o relație ‎cu o dinamică nesănătoasă,
‎e problema ta.
‎Vreau doar să confirm că „profesorul” tău
‎nu e @_toatesecreteletale_.
‎N-ai ghicit, Sherlock.
‎Noroc data viitoare!
‎- Sofía, ce-ai făcut? Am spus tact. ‎- N-a fost tact?
‎E rândul meu.
‎Sebastian nu știe. N-am spus nimic.
‎Mulțumesc, Alex.
‎Claudia, înțeleg.
‎Și eu am încredere în Sofía, ‎fiindcă e iubita mea.
‎- Înțeleg că ai încredere în profesorul… ‎- Nu e profesorul meu.
‎Practic, da.
‎Dar nu asta ne definește.
‎Suntem adulți.
‎E o relație consensuală. Deci…
‎Vreau să mă ajuți ‎să-l exclud pe profesor.
‎Sau pe iubitul tău. Te rog.
‎Nu.
‎SOLD CURENT - 550 DOLARI
‎- N-ai înțeles? ‎- N-am primit nimic.
‎Ți-ai verificat e-mailul?
‎La naiba, durează prea mult.
‎Verifică iar.
‎Ți-ai făcut prieteni noi?
‎Fă-mi cunoștință cu Phil și Lily.
‎Nu e treaba ta.
‎Concursurile astea sunt mereu așa lungi?
‎- E prima dată când particip. ‎- Verifică din nou.
‎Ești într-un concurs?
‎Da.
‎Pentru ce?
‎IT, omule.
‎Cauți fisuri în firewall.
‎Sună a poezie.
‎Ești prost. Poezie?
‎Te văd eu după ce voi câștiga ‎cei 200.000 de dolari.
‎Îl împarți cu nemernicii ăștia doi?
‎O împart cu mă-ta.
‎Ai vrea tu, prostule.
‎Idiotule!
‎Haide!
‎Nu?
‎Ce faci, Granados?
‎Am confirmat plata ‎și am închis tranzacția.
‎Nu se poate.
‎N-am primit nimic. Despre ce vorbești?
‎Da, i-am depus în contul ‎pe care mi l-ai trimis ieri.
‎N-am trimis nimic ieri.
‎L-am trimis azi-dimineață. ‎Nu mă fute, omule.
‎Raúl, ești bine?
‎Au trimis banii pentru casă ‎către alt cont.
‎Cum adică? Nu e posibil.
‎- Băncile nu greșesc. ‎- Poate a fost un hacker.
‎Era Bruno, nu?
‎Scuze.
‎- Ce? Bruno? ‎- Da. Cel care a reactivat contul.
‎Știu că Raúl e implicat.
‎- Da, iar Bruno a plătit cu închisoarea. ‎- Da.
‎Are cel mai bun motiv.
‎E logic, da.
‎Dar l-am exclus.
‎L-am considerat suspect.
‎Mai ai suspecți?
‎Nu, merge încet.
‎Ce… s-a întâmplat?
‎Nimic.
‎Voiam să văd dacă școala merge bine,
‎dacă ai nevoie de ceva.
‎Ce mai face mama ta?
‎Bine.
‎Muncește mult, dar e bine.
‎Mă bucur.
‎Dacă ai nevoie de ajutor cu discursul,
‎îmi spui și-l discutăm împreună. Bine?
‎Da. Am început-o aseară.
‎- Da. Va fi unul excelent. ‎- Super.
‎Mă duc la dulapul meu.
‎Eu mergeam încolo.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Sincer, a fost rău.
‎Crezi că e Raúl?
‎@_toatesecreteletale ‎e sigur o fată fără prieteni, ca Alex.
‎Alex n-ar fi în stare.
‎Fata aia e ciudată.
‎Ce-i cu ea?
‎Nu știu.
‎HAIDE, NU MAI POT, VREAU SĂ TE VĂD.
‎UNDE EȘTI?
‎NE VEDEM LA CLASĂ
‎Sebastian?
‎Ce?
‎Ne jucăm de-a v-ați ascunselea?
‎Ieși afară.
‎N-ai putut aștepta până după-amiază?
‎Hai în biroul tău.
‎Ce naiba?
‎- Ce? ‎- Cum? Stai.
‎- Ce naiba? ‎- Ce s-a întâmplat? Clau.
‎- Nu înțeleg. Ce e? ‎- Ce?
‎- Tu ai vrut. ‎- Ba nu.
‎- Da. ‎- Eram prieteni.
‎- Ești același nemernic. ‎- Nu. Clau, ce dracu'?
‎Clau!
‎Uite.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ești nouă?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Apartamentul 302. Raúl Leon.
‎Nu se deschide.
‎Sistemul nu mă lasă.
‎Dar cineva ți-a lăsat asta.
‎- Hai, Monroy! Hai, Quique. ‎- Nu știu.
‎- Haide, Quique! ‎- Bună, tată!
‎Ai întârziat, fiule.
‎Ce-i cu bocancii ăia?
‎Mi-am lăsat crampoanele la mama.
‎Așa vrei să debutezi în liga mare?
‎De asta am venit. Am vorbit cu Mosqueda ‎și are nevoie de cineva rapid și agil
‎în locul lui Orozco duminică.
‎Asta dacă nu vrei să fii rezervă.
‎- Hai, fiule. La antrenament! ‎- OK!
‎- Du-te, Javi. ‎- Haide!
‎Du-te, Javier. Haide, Javi.
‎- Cu cine o să-l împerechem? ‎- Kevin ar fi bun.
‎- Frumoși bocanci, Williams. ‎- Unde-mi sunt crampoanele?
‎Nu știu despre ce vorbești, ‎dar roagă-l pe tati să-ți mai cumpere.
‎Ce vrei?
‎O clipă, te rog.
‎Ce naiba? Fir-ar să fie!
‎Dle Leon, aveți probleme mari. ‎Plătiți, altfel chem poliția.
‎Marquitos…
‎Tocmai vorbeam ‎cu managerul tău… Fugi, omule!
‎- Ce? ‎- Paza!
‎Nu! Scuze!
‎Haide, omule!
‎- Haide, Gerry! ‎- Să mergem!
‎Unde-mi sunt lucrurile?
‎Le-am lăsat aici acum două minute.
‎Te crezi deștept?
‎Sunt deștept.
‎- Da? ‎- Da!
‎- Nu ți-am făcut nimic. ‎- Nu?
‎- Dacă mă împingi, te împing. ‎- La fel și eu.
‎- Și nu mă vei uita. ‎- Nici tu.
‎Cred că ești băiat mare, Williams.
‎- Da? ‎- Nu-i așa?
‎Ar trebui să ai grijă de lucruri.
‎Sau spune-i tatălui tău să te învețe.
‎Să mergem, băieți!
‎Puștiul ăsta nu va scăpa ‎de fantoma tatălui său.
‎Futu-i!
‎Ce faci? Nu găsești plaja?
‎Ce e?
‎Ești bine?
‎Tu ești, nu?
‎Vă cunosc?
‎Fotogenic.
‎Scuză-mă. Două, te rog.
‎- Da! ‎- Trei.
‎Ce faci mai târziu?
‎Vreți să plecăm?
‎După asta.
‎RELAȚIE SECRETĂ
‎Deci nu e Sebastian.
‎Raúl a fost atacat. I-au luat toți banii.
‎Deci, cine urmează?
‎Cred că ai terminat, nu?
‎Știi ce? Eu ies.
‎Adică, nu e de joacă.
‎PUNE CAMERA PE MOTOCICLETĂ.
‎Înțelegi în ce m-ai târât?
‎PE MODUL FĂRĂ MÂINI
‎Sunt liber în două luni.
‎Dacă mă prind ‎din cauza cascadoriei tale,
‎mai stau șase luni, încă un an.
‎De ce crezi că e o glumă?
‎Știi unde locuiesc? Ai fost?
‎Știi cum e locul ăla?
‎VERIFICĂM CONEXIUNEA LIVE
‎Nu se poate.
‎La naiba, Raúl!
‎Ce faci?
‎Vă salvez curu'.
‎Vino aici.
‎@_TOATESECRETELETALE ‎SUNTEM ÎN DIRECT!
‎AMICUL TĂU @_TOATESECRETELETALE ‎AM INTRAT ÎN DIRECT!
‎Nu trece pe roșu!
‎Nu te opri.
‎E roșu, fir-ar să fie!
‎Semaforul e roșu! O să mor!
‎Nu te opri.
‎Oprește-te! Te rog, oprește-te!
‎Opriți. Ați ajuns la destinație.
‎Acum ce mai vrei să fac?
‎Stinge farul.
‎Nu coborî.
‎FAC ASTA DOAR CA SĂ TACI.
‎NU PENTRU CĂ N-AM ÎNCREDERE ÎN EL…
‎EVIDENT. CE AI AFLAT?
‎EXECIȚIUL 01 ‎SCRIE O POVESTE…
‎Javi, privește! Trezește-te!
‎- ‎Nu coborî. ‎- Nu-mi pasă.
‎- Ce? ‎- E exercițiul de teatru.
‎Sunt în mijlocul străzii. Ce vrei să fac?
‎Uite cine a semnat.
‎Nu se poate!
‎Pablo!
‎Să vină o ambulanță!
‎Vă rog!
‎Pablo!
‎Subtitrarea: Dan Butuza