EN NETFLIX-SERIE
MORDERE
FÅ HØRE. HVOR ER DU? SAVNER DEG!
INNKOMMENDE ANROP
Hallo?
Hvem er det?
María?
ANROP AVSLUTTET
Nei, jeg sverger. Det er María.
Det var et ukjent nummer og de sa ingenting?
Jeg vet at det høres rart ut.
Bare hør på meg. Det er henne.
Du vil at det skal være henne, og alle vil ha henne tilbake.
Det er ikke det.
Når du ringte tilbake, kom du til talepost eller svarte de?
Jeg prøvde mange ganger.
Tror dere hun er @_alledinehemmeligheter_?
Det er for tidlig å tro det.
Så dere vil ikke hjelpe meg?
Kom igjen.
Sofía.
Vi må finne @_alledinehemmeligheter_ før vi blir avslørt.
Det er Raúl.
Jeg vet det. @_alledinehemmeligheter_ er Raúl.
Sånn er det.
Han og en annen.
Hva snakker de om?
Jeg vet ikke. Sikkert @_alledinehemmeligheter_.
Hva gjør du, din tosk?
-Hva? Det er en minijoint. -"En minijoint." Utrolig. Så idiotisk.
Jeg kommer.
National, livsmot og lojalitet
Søren. Hva skjedde?
Hvorfor stoppet den?
Det er tredje gang du treffer planten.
Ikke rør den.
Og ikke rør ledningene om du ikke vet hva du gjør.
Jeg vet ikke hva det er. Det gikk bra nå nettopp.
Hva så? Jeg har ikke tid.
Jeg skal være rask. Det er viktig. Barna har stått på.
-Du mener elevene? -Ja, elevene.
Jeg sier det fordi det er sånn barna snakker.
Da blir de mer komfortable.
Du må banke på, Raúl.
Ja, kom inn.
Ville du snakke med meg, sjef?
Ikke kall meg sjef eller sjefen. Nei, ikke sett deg heller.
Du har ikke betalt skolepenger på et år.
Hvis du ikke betaler, får du ikke ta eksamen.
Jeg holder på å selge huset mitt.
Jeg bryr meg ikke om økonomien din. Bare betal. Er det klart?
Ha det.
Ha en fin dag.
Skal vi se på videoen eller ikke?
Jeg skal sjekke hva som skjedde, så kommer jeg.
Forbered deg først.
-Raúl. -Ikke si noe. Det var ikke meg.
-Vi vet at det ikke var deg. -"Vi"?
-Du vet. -Javi.
-Stol på meg. -Sofía.
Klassekameratene dine har valgt deg til å holde tale på avslutningen.
-Hva? Nei. -Jøss.
-Gratulerer. -Nei.
De tuller bare med meg. Jeg liker ikke sånt.
Det greier du fint. Skriv talen, så jobber vi med den. Greit?
Bra. Kom igjen.
Greit. Ha det, Javi.
Ha det.
Spørsmålet er, hvem ga ham den jobben?
-Jeg skjønner det ikke. -Livets mysterier.
For eksempel,
så skjønner jeg ikke hvorfor du er sammen med Sofía.
Gi deg, Raúl.
-Hva? -Du må hjelpe oss.
Vi må finne ut hvem @_alledinehemmeligheter_ er.
Helsike.
Se hit!
Du tuller.
Den nye dusten er her.
-Hvem? -Den nye dusten.
Ta ham med hit.
Hvor skal du?
Du!
-Hva er det med deg? -Står til?
Går den første dagen bra?
-Hvor skal du? De spør. -Er du døv, din jævel?
-Jeg heter Bernardo, ikke jævel. -For en tøff, liten soper.
-Hvor skal du? -Se.
Jeg snakker til deg.
-Kom igjen. -Hold ham fast.
Hold fast jævelen.
Hold ham fast!
Hva?
Skal du ikke forsvare deg selv? Forsvar deg selv!
Gerry. Vil du ha litt?
Hva gjør dere?
Står til, Rudy?
-Går det bra her? -Ja.
Greit. Gi meg ballen.
-Leketiden er over. -Få ham bort.
Nå!
Jeg savner henne også.
Hvis María ville snakke med oss, ville hun gjort det.
Kanskje hun er i trøbbel? Hun har ikke tatt kontakt siden hun dro.
Jeg vet ikke om du husker taket, rektoren.
Hysj! Noen kan høre oss.
Skal dere bare overse meg?
Jeg gjorde noe galt. Jeg sa unnskyld. Har dere aldri gjort feil?
Mange ganger.
Men det er ikke som om vi begravde noen levende
eller brant ned et hus.
Ingen vet noe om dette.
Hva gjør du her? Du vil ikke bli skuespiller.
God morgen, alle sammen.
Hodetelefonene.
Dere!
I dag skal vi spille teater og forandre verden. Skal vi starte?
Bruno!
Hva gjør dere her?
-Jeg har ingenting å si til dere. -Hvorfor ikke?
Fordi jeg var i fengsel.
I ditt sted, din jævel.
Ja, men det er derfor jeg er her.
Jeg skal selge huset mitt
og betale deg tilbake for alt.
Jeg tror deg ikke.
Hør på meg.
Hvorfor skulle jeg ellers være her?
Ikke tull med sånt.
Hva tror dere?
-At jeg selger sprit for moro skyld? -Nei.
@_alledinehemmeligheter_ er tilbake.
Vi trenger din hjelp. De kødder med oss igjen.
-Dra til helvete. -Nei.
Og selv om jeg ville det, kan jeg ikke røre en datamaskin igjen.
-Kom igjen. Vær så snill. -Kom igjen?
Nei.
Jeg ble løslatt for tre måneder siden. Jeg vil ikke drite meg ut igjen.
Med mindre dere vil ødelegge leveren deres, må jeg jobbe.
Bruno, vent.
Det gikk supert. Bra jobbet.
Sjenerøsiteten min er like stor som havet.
Kjærligheten, så dyp.
Jo mer jeg gir, desto mer har jeg, for begge er uendelige.
Seriøst?
Synes dere at det fortjente en applaus?
Alex?
Hva synes du?
Ingen ord. Bra.
Du, Pablo.
Hvorfor klappet du?
Jeg likte det.
Hør her. Det handler ikke om hva vi liker.
Det handler om intensjon, emosjonell forbindelse.
Stemmeprojeksjon.
Om å respektere teksten.
Det, og mye annet, har du ikke vist på denne scenen.
Beklager.
-Jeg skal prøve å gjøre det bedre. -Jaså?
Jeg håper du gjør mer enn det. Sett deg.
Og spar tårene til scenen.
Jeg likte det.
Jeg bryr meg ikke om hvorfor dere vil spille,
men når dere kommer hit, må dere gi alt.
For at dere skal nå inn til deres dypeste følelser, får dere lekser.
Dere skal fortelle meg en historie
om noe dere har opplevd som har påvirket dere veldig. Greit?
Tiden vår er ute.
Vi sees senere.
Han er dum om han tror at jeg gjør den jævla oppgaven.
Send meg et bilde av leksene.
Dere får ikke se bilder av Rosita.
-Bare ett bilde. -Det er jenta mi.
-Dessuten så liker hun det ikke. -Kom igjen. Bare ett bilde.
-Jeg har ingen. -Jeg har ikke ei jente.
Og vi har ikke Wi-Fi
så jeg kan runke.
-Rudy. -Det er tøft.
Se hvem det er.
Den lille jenta vår.
Du er pen, prinsesse.
Kom igjen.
Du må forsvare deg selv.
Se opp.
Jævla homse.
Hva trodde du, din jævel?
Ikke gråt!
Jeg tenkte å vente, men se her.
Jeg har Rivotril, Tafil. De er vanskelige å få tak i.
-Kom igjen. -Du vet det.
Jeg tar dem alene.
Vi sees, prinsesse.
Utrolig.
Takk.
Det var ikke for deg.
Alex, semesteret er snart over, og jeg vil høre om dine erfaringer.
Jeg føler…
-Jeg vil bare dra. -Har det skjedd noe?
Jeg har sett at du snakker mindre med klassekameratene,
men det er ikke gøy å være ensom.
Folk som er ensomme kan bli deprimerte. Jeg vil ikke at det skal skje.
Du er mer psykolog enn rådgiver.
Ja? Jeg tar et kurs på nettet.
Jeg er ingen profesjonell psykolog, men jeg blir det snart.
Så?
Nei, ingenting har skjedd. Jeg har aldri passet inn her.
Det blir annerledes når jeg starter på universitetet.
Du har fått en invitasjon til et universitet i Spania.
-Fortalte jeg det? -I Spania?
-Jeg burde ikke sagt det. -På grunn av Gabriela.
-Nei, det er et viktig stipend. -Står til, eks-rektor?
Jeg skal fikse PC-en.
Takk, Ernesto, men ikke kall meg eks-rektor.
Kall meg Quintanilla eller Miguel, men eks-rektor høres ille ut.
-Det gjør vel det? -Ja.
-Skal jeg komme tilbake? -Nei, du er her nå.
-Denne? -Ja.
Jeg skal ta en titt.
FARE
-Det har noe med det på bordet å gjøre. -Greit.
-Gå, men ikke trekk rare slutninger. -Stol på meg.
Skal du høre etter?
-Skjærer det seg, er det din feil. -Greit.
Nå.
-Greit. -Nedtellingen har startet.
-Du har ti sekunder, ser ut som tre. -Vent.
Grønn, sju.
Rød, en, to.
Tre, fire, fem.
Hvem er du?
Gul, en, to, tre, fire.
-Er den åpen? -Hva vil du?
Javi, hva skjer?
-Sofía! -Javi, hva er det?
-De slo meg! -Javi!
Nikki!
-De slo meg! -Åpne!
-Nikki, åpne døra! -Sofía!
-Noen slo meg. -Hva skjedde? Med hva?
Nikki!
Hjelp!
-Det er ingen kameraer der. -Hvorfor er det ikke det?
Vi var låst inne og trodde du passet på oss.
Så du ingen som gikk inn eller ut?
Beklager, jeg satt i telefonen.
-Kom. -Dette er ikke greit.
-Det er vondt, Sofía. Kom igjen. -Dette er ille.
-Det er ikke din feil. -Det er jobben hennes.
Hei. Hva driver du med?
Hva mener du? Hva gjør du her, mamma?
-Har du tatt medisinen din? -For en halvtime siden.
-Er du sikker? -Jeg sverger.
Vi går tilbake til senga. Kom igjen.
-Ikke senga igjen. -Kom igjen. Jo.
Vi kan se en film om du vil.
-Slapp av. Nei, det gjør vondt.
-Slapp av. -Jøsses. Hvem gjorde dette mot deg?
-Strekk ut beinet. Slapp av. -Det er vondt.
Her er…
-Takk, Sofi. -Nei, det gjør vondt der.
Legg den her.
-Slapp av. -Nei.
Hold den der en stund.
Kan jeg spille?
Den er ikke hoven og du har bevegelse, men du er skadet.
-Så de ikke hvem som slo? -Jeg var i et annet rom. Jeg så ingenting.
Slapp av, det ordner seg.
Ja, men vær forsiktig.
Vi har jobbet hardt for å komme hit. Ikke ødelegg det nå.
-Sofi, kan du bandasjere ham? -Ja.
Vi sees senere.
-Jeg tror jeg drar hjem… -Nei, bli her.
Dette er alvorlig. Det var @_alledinehemmeligheter_.
-Hva vil de? -Vær så snill.
Jeg kan ikke å legge bandasje, gjør du?
Her, prøv.
Har dere savnet meg?
INNKOMMENDE ANROP AVVIS - SVAR
María?
Jeg vet at det er deg. Svar meg.
María, hva faen? María?
Hva gjør du?
Du sovnet av tablettene.
Takk for at du ble her.
-Ja, selvsagt. -Jeg føler meg bra med deg.
Er vi sammen, kan ikke @_alledinehemmeligheter_ gjøre noe.
Apropos @_alledinehemmeligheter_…
HVEM FLYTTET LIKET?
-Når gjorde du dette? -I går.
Jeg er ikke overrasket.
Tror du de er ute etter flere?
Jeg vet ikke, men…
Jeg må gå nå.
-Nei, bli. -Da kommer jeg for sent.
Vi sees senere i dag.
-Greit. -Ja?
-Ha det. -Ha det.
Det stemmer, Raúl.
Huset har ikke vært en enkel sak.
Men det ser ut som jeg er en egnet person nå.
Få det gjort.
-Det var favoritten min og mitt siste. -Jeg ordner det.
Du får resten når pengene fra huset kommer inn.
Kontrakten er signert?
-Det var… -Du tuller.
-Ja. -Jeg dreit nesten på meg.
Herr León, jeg ville spørre deg om skadene som oppsto under festen.
Marquitos, jeg har en viktig samtale. Sett det på rommet.
Unnskyld meg.
-De er håpløse. -Hva gjør du, Raúl?
Hva skal du gjøre med alle pengene?
Jeg skal få tilbake kjæresten min.
-Åpne. -Takk.
Unnskyld.
Hvordan går det?
-Bra. -Bra.
Jeg er glad for at du studerer jus,
men det var enda bedre da du leste Tsjekhov.
Tsjekhov får deg ikke ut herfra.
-Se, jeg fant noe som… -Fortell meg om deg selv først.
Alt bra med mamma?
Og Javi? Går det bra?
Alt er bra.
-Det er en annen. -Nei.
Nei, pappa.
-Ikke Raúl. -Selvsagt ikke.
Hva er det?
Du kan ha så mange kjærester du vil. Venner, spesielle venner.
Ingen sier "spesielle venner".
-Flørter. -Ikke det heller.
Fokuser. Vil du ut herfra eller ikke?
Selvsagt vil jeg det, men hør på meg.
Jeg må si deg noe.
Husker du advokaten fra den ideelle organisasjonen?
Ja.
Han har åpnet saken min.
Han er veldig…
Jeg ville sagt for optimistisk.
Han sier at om alt går bra, slipper jeg ut neste uke.
Seriøst?
-Det var det han sa. -Seriøst?
-Berøring er forbudt. -Unnskyld.
@_alledinehemmeligheter_ kan dra til helvete.
Jeg skal vinne pengene.
-Vent og se. -Ja.
Har du røyket noe?
-Det er hard konkurranse. -Ikke så hard.
-Står til? -Vi har øvd, vi er klare.
Sier du bare hei til nerder nå?
-Du er morsom. -Hva skjer?
Kom igjen.
Rosita mener alvor. Jeg tror hun kommer til å dumpe meg.
-Ikke dumpe, men hun virker rar. -Pokker.
Ja. Jeg er superforelsket.
Ser jeg ut som en psykolog?
Eller som Quintanilla?
Hvorfor forteller du meg dette?
-Er vi ikke venner? -Ikke nå lenger.
Du har bare tid til Rosita, og det er greit,
men ikke kom til meg med problemene dine.
-Opp med haka. -Kom igjen.
-God morgen. -Hva skjedde?
-Jeg trodde du skulle være hjemme. -Jeg er sterkere enn du tror.
Jeg vil ikke at du skal være alene. Jeg vil være med deg.
-Nei… -María er i Acapulco.
-Hva? -Hvordan vet du det?
Hun ringte igjen, og områdekoden var fra Acapulco.
Foreldrene hennes har et hus der. Det må være henne.
-Gi meg nummeret som ringte deg. -744-279-2964.
Ha det.
Hallo.
Har du gjort leksene?
Hvis jeg var tøff mot deg, var det for å hjelpe deg.
Ja, jeg vet det.
Clau.
Du er svært begavet. Svært.
Takk.
Du tror meg ikke.
Jeg skal vise deg.
Jeg vil ha deg i det neste stykket mitt. Huset til Bernarda Alba.
-Mener du det? -Ja.
Adela?
-Selvsagt! -Åpenbart.
Takk.
Ikke si det til noen.
Jeg lover.
Vi snakkes senere.
God morgen.
Har dere ikke essayene…
-Står til? -Vi skal starte.
Hvorfor er du så glad?
Hva er det?
Hvorfor hjalp du meg?
-Jeg er tom for maling. -Bøttene står der. Gå.
-Er han sjefen din? -Som en 15-åring.
Søren. Jeg er tom for maling.
Vi har skulket mange timer, og jeg tror ikke han vil hjelpe oss.
Det vet vi ikke.
Dessuten er han den eneste som kan hjelpe.
-Hvordan vet du at María er innblandet? -Jeg gjør ikke det, men…
Det står at hun er pålogget.
VINUTSALG
Bruno.
Hva gjør dere her? La meg være.
Du må hjelpe meg med å finne dette nummeret.
Jeg ble fengslet for hacking.
Jeg kunne ikke hjulpet deg om jeg ville det.
Har du lyst til å få tilbake pengene?
Du vil vel det, så du kan slutte å jobbe her.
-Raúl sa han skulle betale. -Selvsagt.
Men hvis jeg ber ham om det, gjør han kanskje ikke det.
Det er sant.
Jeg kan få store problemer.
Dette er nummeret.
Unnskyld meg.
Er du sikker?
Det hadde vært bra for deg.
Pust. Press. Litt til!
Det holder. Sett dere.
Slutt å tulle.
Ikke vær så barnslige.
Vær så snill,
spar historiene om eksplosiv diaré på skolen
til et annet sted. Jeg skal se om vi har noe interessant.
Dette er adressen.
Acapulco?
Nummeret er i Acapulco,
men telefonen er her i Mexico by.
Hvor?
Her.
Jeg vil ikke se dere igjen.
Neste essay.
Greit.
Noe interessant.
Claudia, på scenen.
Legg deg ned.
Alex, Pablo, Pepe.
Sju stykker står rundt kvinnen
og slåss om en bag med penger.
Hun er på taket, hun snubler og faller,
og nå ligger hun døende på asfalten.
Lev dere inn i situasjonen. Pablo, redd henne.
Alex, plukk opp pengene.
Følg med, hun er døende.
Pablo, det er din feil om du ikke redder henne.
Kom igjen, alle sammen. Sånn!
Lev dere inn i det som skjer.
Pablo, hun dør. Gjør noe!
Hjelp henne! Samle dere rundt henne.
Seriøst! Føl det. Pepe.
Føl det. Vær så snill!
Hvis hun dør, er det din feil.
Ikke forlat henne der.
Dør hun, er det din feil.
Hun blør i hjel. Hva gjør du?
Det er din feil!
Din feil!
Pablo!
Vær så snill!
-Hva gjør du? -Situasjonen er intens.
Pablo er nervøs. La ham få summe seg.
VET DE NYE VENNENE DINE AT DU ER HOMSE, GERRY?
Hun er i dårlig humør.
Se hvem det er. Gullgutten min.
Står til?
Står til, min…
-Hva feiler det deg, din jævel? -Faen.
Han her?
-Han gir oss trøbbel igjen. -Kom igjen, jobb videre.
Kom igjen, alle sammen!
-Hva skjer? -Jeg vet ikke hva det er med ham.
Dere er her for å jobbe.
Clau!
-Var det du? -Hva sier du?
-Du skrev essayet… -Jeg…
-Du tror du er så tøff! -Det var ikke meg!
-Du driver oss fra vettet. Slutt! -Clau, for pokker!
Jeg tror jeg vet hvem det var.
María.
Slutt.
Beklager, men ingen svarer. Hun har sikkert gått ut.
-Kan du vise oss rommet hennes? -Det går ikke.
Du vet at det er ulovlig å leie ut rom til mindreårige?
Bli med meg.
-Er det ulovlig? -Jeg vet ikke, men det funket.
Åpne døra om dere vil. Jeg vil ikke ha trøbbel.
-Så snilt. -Takk.
Natalia, hva gjør du her?
Overraskelse.
-Når kom du? -Og María?
Hva gjør du? La tingene mine være.
-Jeg må vite… -La dem være!
-Jeg vet at hun står bak! -Faen, Sofía!
-Hvor er hun? -María er død!
Tekst: Mari Hegstad Rowland