EN NETFLIX-SERIE
MORDERE
Tal til mig. Hvor er du? Savner dig!!!
OPKALD
Hallo?
Hvem er det?
María?
OPKALD SLUT
Nej, jeg sværger.
Det er María.
Så det var et ukendt nummer, og de sagde ikke noget?
Ja, det giver ikke mening.
Bare hør efter, venner. Det er hende.
Det vil du gerne tro, og vi ønsker hende alle tilbage.
Det er ikke det.
Okay, da du ringede tilbage, gik den på telefonsvarer, og svarede de?
Jeg prøvede mange gange.
Tror I, hun kan være @alledinehemmeligheder?
Det er for tidligt at tænke det.
I vil ikke hjælpe, vel?
Helt ærligt.
Sofía.
Vi må finde @alledinehemmeligheder, før vi afsløres.
Det er Raúl.
Det ved jeg. Kontoen tilhører Raúl.
Det er alt.
Ham og en anden.
Hvad taler de så meget om?
Ingen idé. Nok den nye @alledinehemmeligheder.
-Hvad laver du, din tumpe? -Hvad? Det er en mini-joint.
"Mini-joint." Utroligt.
-Det er så åndssvagt. -Jeg kommer.
Nationalskolen Ånd og loyalitet
NATIONALSKOLEN
Pokkers. Hvad skete der?
Hvorfor gik den i stå?
Det er tredje gang, du rammer min plante.
Rør den ikke. Eller ledningerne, hvis du ikke ved, hvad de er til.
Jeg ved ikke, hvad der sker. Det virkede for lidt siden.
Nå? Jeg har ikke tid.
Jeg er hurtig. Det er vigtigt. Børnene arbejdede hårdt.
-Eleverne, ikke? -Ja, eleverne.
Jeg taler med dem sådan, fordi sådan taler de unge.
Og jeg føler, at det gør dem mere komfortable.
Du skal banke på, Raúl.
Okay, ja, kom ind.
Du ville tale med mig, chef?
Kald mig ikke "chef" eller den slags.
Nej, sæt dig ikke.
Du har ikke betalt for undervisning i et år.
Betaler du ikke, kan du ikke dimittere. Det er alt.
Hør, frue, jeg skal til at sælge mit hus.
Jeg er ligeglad med din økonomi. Bare betal. Er det forstået?
Farvel.
Hav en god dag.
Nå, skal vi se videoen eller ej?
Ja, jeg tjekker, hvad der skete, så kommer jeg.
Gør klar på forhånd.
Raúl.
Gem talen, okay? Jeg gjorde det ikke.
-Vi ved, det ikke var dig. -"Vi"?
-Du ved det. -Javi.
-Stol på mig. -Sofía.
Jeg ville sige, at dine klassekammerater valgte dig som taleren til dimissionen.
-Hvad? Nej. -Wow.
-Tillykke. -Nej.
De gør det for at gå mig på. Den slags gør jeg ikke.
Du vil være god.
Skriv en tale, så ser vi ad. Okay?
Sådan, kom så.
Okay. Vi ses, Javi.
Hav det godt.
Hav det.
Spørgsmålet er, hvem der gav ham det job.
-Jeg fatter intet. -Livets mysterie.
For eksempel forstår jeg ikke, hvorfor du dater Sofía.
Okay, det er nok. Raúl.
-Hvad? -Du må hjælpe os.
Vi skal finde ud af, hvem @alledinehemmeligheder er.
Dit røvhul.
Se. Derovre!
Seriøst?
Det nye fjols er her.
-Hvem? -Det nye fjols.
Få ham herhen.
Hvor skal du hen?
Hallo!
-Hvad er der med dig? -Hvad så, mand?
God første dag?
-Hvor skal du hen? De spørger. -Er du stum, idiot?
-Jeg hedder Bernardo, ikke idiot. -Han er en hård lille fe.
-Hvor skal du hen? -Kig!
Jeg taler til dig.
-Hold nu op. -Hold ham fast.
Hold ham fast!
Hvad? Hvad, mand? Vil du ikke forsvare dig selv?
Forsvar dig selv, idiot!
Gerry, min ven. Vil du have noget?
Hey, hvad har I gang i?
Hvad så, Rudy?
-Er alt okay? -Ja.
Godt. Giv mig bolden.
-Legetimen er forbi. -Få ham ud.
Nu!
Jeg savner hende også.
Hvis María ville tale med os, ville hun det uden alle problemerne.
Kan hun være i problemer? Hun har ikke kontaktet os, siden hun gik.
Jeg ved ikke, om du husker det på taget,
rektoren.
Hallo! Nogen kunne høre os.
Vil I fortsat ignorere mig? Okay, jeg fuckede op.
Undskyld. Har I aldrig begået en fejl?
Jo. Masser.
Men…
…vi begravede ikke nogen levende eller brændte et skide hus ned.
Og ingen fandt ud af det om dig.
Hvad laver du her? Du gider ikke skuespil.
Godmorgen, alle sammen.
Paco, hovedtelefoner. Alle sammen!
I dag øver vi teater og ændrer verden.
Skal vi begynde?
Bruno!
Hvorfor er I her?
-Jeg har intet at sige til jer. -Hvorfor ikke, mand?
Fordi jeg var i fængsel.
Hvor jeg tog din plads, røvhul.
Men det er derfor, jeg er her.
Jeg ville sige, jeg sælger mit hus og vil betale dig tilbage for alt.
Jeg tror ikke på dig.
Hvorfor fanden er jeg her ellers?
Lav ikke sjov med den slags.
Hvad tror I?
-Jeg sælger billig sprut for sjov? -Nej.
Hør, Bruno. @alledinehemmeligheder er tilbage.
Vi har brug for din hjælp. De er ude efter os igen.
-Rend mig. -Nej.
Desuden, selv hvis jeg ville, må jeg ikke lovligt røre en computer igen.
-Bruno, kom nu. -Kom nu hvad?
Nej, mand.
Nej.
Jeg kom ud for tre måneder siden.
Jeg vil ikke dumme mig igen.
Så medmindre I vil smadre jeres levere, har jeg arbejde for.
Bruno, vent.
Du var god. Godt klaret.
Min generøsitet er så stor som havet.
Min kærlighed, så dyb.
Jo mere jeg giver, jo mere har jeg, for begge er uendelige.
Seriøst?
Mente I, at det fortjente en klapsalve?
Alex?
Hvad synes du?
Ingen ord. Godt.
Dig, Pablo.
Hvorfor klappede du?
Jeg kunne lide det.
Hør her, børn. Det handler ikke om, hvad vi kan lide.
Det handler om intention,
følelsesmæssig forbindelse.
Stemmeprojektion.
At respektere teksten.
Det, og andet, har du ikke vist på denne scene.
Undskyld.
-Jeg vil forsøge at gøre det bedre. -Virkelig?
Jeg håber på langt mere end det. Sæt dig, tak.
Og gem tårerne til scenen.
Jeg elskede det.
Jeg er ligeglad med, hvorfor I vil spille skuespil,
men når I kommer her, skal I give alt, I har.
Så for at I når frem til de dybeste følelser, får I lektier for.
Jeg vil bede jer om at fortælle mig en historie,
I har gennemlevet, som har påvirket jer dybt.
Okay?
Tiden er gået.
Vi ses senere.
Han er dum, hvis han tror, jeg laver den skide opgave.
Men send et foto af lektierne.
Jeg viser jer ikke fotos af Rosita, idioter.
-Bare et enkelt. -Hun er min pige.
-Og hun gør ikke sådan noget. -Vær ikke sådan. Ét foto.
-Jeg har ingen. -Og jeg har ingen pige.
Og der er ikke wi-fi, så jeg kan spille den af.
-Hey, Rudy. -Det er hårdt.
Se, hvem det er.
Vores lille tøs er her.
Du er skøn, prinsesse.
Kom nu.
Lær at forsvare dig selv.
Kig op.
Skide svans.
Hvad tænkte du, fjols?
Græd ikke!
Hør. Jeg ville ikke give jer dem, men se her.
Jeg har Rivotril, Xanax. Benzos er sjældne.
-Kom nu, mand. -Du ved det.
Jeg tager dem selv, røvhuller.
Vi ses, prinsesse.
Nej, mand.
-Tak. -Jeg gjorde det ikke for din skyld.
Alex, det er slutningen på en cyklus ved Nationalskolen.
-Jeg vil høre om din oplevelse. -Tja, jeg føler…
-Jeg vil bare væk. -Er der sket noget?
Jeg har lagt mærke til, du taler mindre med de andre,
men at være ensom er ikke sjovt.
Jeg mener, at folk, der er ensomme,
kan blive deprimerede. Det vil jeg ikke se.
Du er nærmere psykolog end en vejleder.
Synes du?
Jeg tager faktisk en online kursus,
og jeg kan ikke kalde mig psykolog, men jeg er på vej.
Nå?
Nej, intet er sket.
Jeg passede aldrig ind her.
Men det er forbi. På universitet bliver det anderledes.
Du har fået en invitation til et universitet i Spanien.
-Har jeg sagt det? -I Spanien?
-Hvorfor nævnte jeg det? -På grund af Gabriela.
Nej, det er et vigtigt stipendium.
Hvad så, eksrektor? Jeg skal fikse computeren.
Ja, Ernesto, tak, men sig ikke "eksrektor".
Kald mig Quintanilla eller Miguel, hvis du vil,
men eksrektor lyder dårligt.
-Ja, ikke? -Ja.
-Skal jeg komme igen? -Nej, du er her nu.
-Den her? -Ja.
Lad os se på det.
FARE
Det har sikker noget med det på bordet at gøre.
Okay.
Gå, men drag ikke nogen af dine underlige konklusioner.
Stol på mig.
Vil du lytte efter?
-Går det galt, er det din skyld. -Okay.
Nu.
-Okay. -Nedtællingen begynder.
-Du har ti sekunder. Det ligner tre. -Vent.
Grøn, syv.
Rød, en, to.
Tre, fire, fem.
-Wow. Hvem er du? -Gul, en, to, tre, fire.
-Er den åben? -Hvad nu?
Hvad sker der?
-Sofía! -Javi, hvad er der?
-De slog mig! -Javi!
Nikki!
-Jeg er blevet slået! -Åbn op!
-Nikki, åbn døren! -Sofía!
-Nogen slog mig. -Hvad skete der? Med hvad?
Nikki!
Hjælp!
-Der er ingen kameraer der. -Hvorfor er der ikke det?
Vi var låst inde og stolede på, at du passede på os.
Så du ikke nogen gå ind eller ud på noget tidspunkt?
Beklager, jeg talte i telefon.
-Kom. -Det er ikke okay.
-Jeg har ondt, Sofía. Kom så. -Det er forfærdeligt.
-Det er ikke din skyld. -Det er hendes job.
Hej. Hvad laver du?
Hvad mener du? Hvad laver du her, mor?
-Har du taget din medicin? -For en halv time siden.
-Er du sikker? -På æresord.
Lad os gå i seng. Hvad laver du her? Kom så.
-Ikke sengen igen. -Kom så. Jo.
Vi kan se en film, hvis du vil.
-Slap af. -Nej, jeg sagde, det gør ondt.
Rolig.
Wow, Javi. Hvem gjorde det mod dig?
-Stræk benet. Rolig. -Det gør ondt.
Her er…
-Tak, Sofi. -Nej, det gør ondt der.
Læg den her.
-Slap af. -Nej.
Hold den der lidt.
Kan jeg spille?
Det er ikke hævet eller stift, men du har ondt.
-Så de ikke, hvem der slog? -Jeg var i et andet rum. Så intet.
Bare rolig, jeg klarer mig.
Ja, men vær forsigtig.
Vi har begge arbejdet hårdt for at nå hertil.
Ødelæg det ikke nu.
-Sofi, kan du lægge bandage? -Ja…
Vi ses senere.
-Jeg tror, jeg tager hjem… -Nej, bliv her hos mig.
Det er seriøst. Det var nok @alledinehemmeligheder.
-Hvad vil de have? -Vær sød.
Ved du, hvordan man lægger bandage?
Her, prøv.
Har I savnet mig?
OPKALD BESVAR AFVIS
María?
Jeg ved, det er dig. Svar mig.
Hvad fanden? María?
Hvad laver du?
Det smertestillende slog dig ud.
Tak, fordi du blev.
-Ja, klart. -Jeg har det godt.
Jeg har det godt med dig. Er vi sammen, kan @alledinehemmeligheder intet gøre.
Apropos @alledinehemmeligheder…
HVEM FLYTTEDE LIGET?
-Hvornår lavede du det? -I aftes.
Jeg er faktisk ikke overrasket.
Er @alledinehemmeligheder ude efter andre?
Det ved jeg ikke, men…
Jeg må af sted nu.
-Nej, bliv. -Ellers kommer jeg for sent.
Vi ses i eftermiddag.
-Okay. -Ikke?
-Vi ses. -Vi ses.
Det stemmer, hr. Raúl.
Huset har ikke været nemt.
Men altså, det virker til, at jeg er en okay person nu.
Pas på det.
-Det var mit yndlings og mit sidste. -Det vil jeg gøre.
Du får resten, når pengene fra huset kommer ind.
-Du lukkede aftalen, ikke? -Det var…
-Ja, det gjorde jeg. -Jeg sked næsten i bukserne.
Hr. León, jeg ville spørge ind til skaderne ved din fest.
Marquitos, jeg er sammen med en vigtig person.
-Send regningen til værelset, okay? -Undskyld mig.
-Hvad laver du, Raúl? -Hvad vil du gøre med så mange penge?
Først, få min kæreste tilbage.
-Åbn. -Tak.
Undskyld.
-Hvordan går det? -Godt.
Godt.
Jeg elsker, at du læser jura. Men jeg foretrak, da du læste Chekhov for mig.
Men Chekhov kan ikke få dig ud herfra.
Hør, jeg fandt noget, som…
Okay, fortæl mig først om dig. Hvordan har din mor det?
-Og har Javi det godt? -Ja.
-Der er en anden fyr. -Nej. Nej, far.
-Det har bare ikke at være Raúl. -Nej da.
Hvad?
Hvad er der galt?
I din alder kan du få mange kærester.
Venner, specielle venner.
Far, ingen siger "specielle venner."
-Flirts. -Heller ikke det.
Okay, fokus. Vil du gerne ud herfra eller ej?
Selvfølgelig. Men hør efter.
Jeg har nyt.
Husker du advokaten fra ngo'en, jeg nævnte?
Ja.
Han genåbnede min sag.
Han er meget…
Jeg ville sige optimistisk.
Han siger, at forløber alt godt, kan jeg være en fri mand næste uge.
Seriøst?
-Det sagde han. -Seriøst?
-Du må ikke røre. -Undskyld.
Skide @alledinehemmeligheder kan rende mig.
Jeg vinder pengene fra konkurrencen.
-I får se. -Ja.
Har du røget noget?
-Konkurrencen er hård. -Ikke så hård.
-Hvad så? -Vi har øvet os, vi er klar.
Kom nu. Hilser du kun på nørder nu?
-Du er sjov. -Hvad så?
Kom så.
Rosita er virkelig seriøs.
Jeg føler, hun vil slå op. Eller ikke slå op, men noget er galt.
Hold da op.
Ja. Jeg er helt fortabt i hende.
Makker, ligner jeg er psykolog?
Eller Quintanilla? Hvorfor fortæller du mig det her?
-Du er min ven, ikke? -Ikke længere.
Du har kun tid til Rosita, og det er fint,
men helt ærligt, fortæl mig ikke om dine problemer.
-Op med humøret, mand. -Helt ærligt.
-Godmorgen. -Hvad skete der?
-Jeg troede, du blev hjemme. -Jeg er stærkere, end du tror.
Tingene står slemt til, så jeg vil være sammen med dig.
-Nej… -María er i Acapulco.
-Hvad? -Hvordan ved du det?
Hun ringede igen, og områdenummeret var fra Acapulco.
Hendes forældre har et hus der. Det er hende.
Okay, giv mig nummeret, der ringede.
744-279-2964.
Hej hej.
Hej.
Har du lavet lektier?
Hvis jeg var hård mod dig, var det for… at hjælpe dig.
Ja, det ved jeg.
Clau.
Du er meget talentfuld.
Meget.
Tak.
Du tror ikke på mig.
Jeg viser det.
Vær med i mit næste stykke. Bernarda Albas Hus.
-Er du seriøst? -Meget.
Adela?
-Selvfølgelig. -Klart.
Tak.
Sig det ikke til nogen.
-Det sværger jeg. -Vi tales ved senere.
Godmorgen.
-Godmorgen. -Hvis I ikke har afleveret essays…
-Hvad så? -Vi begynder.
Du er så glad. Hvorfor?
Hvad er det?
Hvorfor hjalp du mig?
-Jeg har ikke mere maling. -Derovre i spandene. Af sted.
-Er han din chef? -Som en 15-årig.
Åh nej. Jeg løber tør for maling.
Vi har allerede pjækket meget, og jeg tror ikke, fyren vil hjælpe os.
Det ved vi ikke.
Og han er den eneste, der kan. Seriøst.
-Hvordan ved du, María er indblandet? -Det ved jeg ikke, men…
Se, hun er online.
VINHANDEL
Bruno.
Hvad laver I her? Lad mig være.
Du skal hjælpe mig med at finde lokationen for dette nummer.
Jeg sad i fængsel for hacking. Jeg kan ikke hjælpe, selv hvis jeg ville.
Du… Vil du stadig have dine penge tilbage?
Det tror jeg, så du ikke behøver arbejde her.
-Raúl sagde, han ville betale mig. -Klart.
Men hvis jeg spørger ham, vil han måske ikke.
Det er sandt.
-Jeg kan komme i store problemer. -Her er nummeret.
Undskyld mig.
Er du sikker?
Det ville være godt for dig.
Træk vejret.
Skub. Lidt mere!
Okay, det er nok. Sid ned. Stop med at klovne rundt.
Børn, voks op.
Jeg beder jer,
gem jeres historier om eksplosiv diarré på skoletoilettet
til et andet sted. Har vi noget interessant?
Der er adressen.
Acapulco?
Nummeret er i Acapulco, ja.
Men telefonen er her i Mexico City.
Hvor?
Her.
Jeg vil ikke se jer to igen.
Næste essay.
Okay.
Noget interessant.
Claudia, kom op på scenen.
Læg dig ned.
Alex.
Pablo, Pepe.
Okay. Syv personer rundt om kvinden
slås om en taske fyldt med penge,
hun er på et tag, hun snubler og falder,
bum, på asfalten, hun dør, okay?
Lev jer følelsesmæssigt ind i situationen.
Pablo, red hende. Alex, saml de faldende pengesedler op.
Vær opmærksom, hun dør.
Pablo, hun dør, og reddes hun ikke, er det din skyld.
Kom så, alle sammen. Sådan!
Lev jer ind i det, der sker.
Pablo, hun vil dø! Gør noget!
Opmærksom! Hjælp hende. Alle omkring hende.
Seriøst! Føl det. Pepe.
Føl det. Kom nu!
Pablo, dør hun, er det din skyld! Lad hende ikke ligge der.
Dør hun, er det din skyld.
Hun bløder ud. Hvad laver du?
Det er din skyld!
Din skyld!
Pablo!
Kom nu!
-Hvad laver du? -Situationen er ret intens.
Pablo er vist nervøs. Vi burde give ham et øjeblik. Ikke?
VED DINE NYE VENNER, AT DU ER EN SVANS, GERRY?
Hun er i dårligt humør.
Se, hvem det er.
Min gyldne dreng.
Hvad så?
Hvad så, min…
-Hallo, hvad er der med dig, idiot? -Pis.
Den her fyr?
Han giver os problemer igen.
Tilbage til arbejdet.
Alle sammen, kom så!
-Hvad så? -Jeg ved ikke, hvad der er med ham.
I er her for at arbejde.
Clau!
-Det var dig, ikke? -Hvad?
-Du skrev øvelsen. -Nej, jeg…
-Du tror, du er sej! -Det var ikke mig!
-Du vil drive os til vanvid. Stop! -Clau, for fanden!
Jeg tror, jeg ved, hvem det var.
María.
Stop så.
-Beklager, intet svar. -Hun er nok taget ud.
-Kan du vise os hendes værelse? -Det er ikke muligt.
Du ved, det er ulovligt at udleje et værelse til en mindreårig, ikke?
Følg med, tak.
-Er det virkelig det? -Det ved jeg ikke.
Men det virkede.
Hvis I vil åbne døren, så gør det. Jeg vil ikke have ballade.
-Hvor venligt. -Tak.
Natalia, hvad laver du her?
Surprise.
-Hvornår kom du? -Og María?
-Hvad laver du? Lad mine ting være. -Jeg må vide…
-Jeg ved, det er hende! -Fuck, Sofía!
-Hvor er hun? -María er død!
Tekster af: Niels M. R. Jensen