SERIÁL NETFLIX
Můžu už jít?
Být ve škole nový je vždy…
Susano!
…těžký.
Udělejte něco, sakra!
Susano!
Volejte sanitku!
- Zavolejte sanitku, sakra! - Do hajzlu!
- Ne! - Ne!
- Prosím! - Dej mi to!
Upřímně,
plánovala jsem změnit školu.
Je mrtvá, člověče!
Ale pak se stalo pár věcí.
A naučila jsem se být empatická.
Naslouchat.
- Přestaň, vole. - Je mrtvá.
Poslouchejte, ještě máme čas.
- Ne. - Ještě je čas.
Je mrtvá, člověče!
Mám dobré přátele.
Hodně mi pomohli.
Já jim snad taky.
Alex!
Je to tvoje vina, kurva!
Byla to nehoda.
Vážně, Alex, máš radost?
Teď půjdeme všichni do vězení.
Asi na věci reaguju klidněji.
Všechno nakonec dopadne dobře, ne?
Byla to nehoda.
- Tohle jsi chtěla, ne? - Nech ji být.
- Ne! - Zasranej mstiteli.
Nechápeš, že je to tvoje vina?
Myslíš, že budu spolužákům chybět?
Chyběl bych ti?
No tak, Raúle!
Seš vadnej! Přestaň!
Záleží ti jen na svých mizerných penězích.
Národní škola mě naučila vážit si věcí.
Jdeme! Pojď sem!
- Seš parchant! - Musíme zavolat policii.
No tak! Pojďme najít Natalii.
Ne! Kam jdete?
Nahráváme.
Poslední maturitní video. Ahoj, Sofío.
Řekni nám o něčem, co tě změnilo.
O něčem, na co nikdy nezapomeneš.
Nevím. Já…
Teď mě nic nenapadá.
O 15 MĚSÍCŮ POZDĚJI
Ne, jsou zamčené.
Dobře, tohle není ono. Je to přeškrtnutý, ale proč je to tady, když to nefunguje?
Sofío, mám to. Žlutá, zelená, zelená, červená.
Ne. Pamatuj, Nikki nás musí vidět.
Musí na to směřovat kamery.
Musí to být něco jinýho.
- Mám to. - Povídej.
Tři modré plus tři modré. Šest.
Ale dvě jsou červené a šest modrých karet nemáme.
Tři plus dvě je pět.
- Že jo? - Javi.
Máš fakt zvláštní dedukce.
- Soustřeď se. - Ty se soustřeď.
- Já? - Kvůli tobě ztrácíme čas.
Musí to souviset s… Hele!
Červená.
Mám to.
- Tak jo, rychle. - Fajn.
Červený plus modrý.
- Červený plus… - Modrý.
- Zapnulo se to. - Rychle.
Červený plus zelený.
- Červený plus zelený. - Rychle.
Super. Červený plus červený.
- Honem. - Červený…
Červený. Jo.
Je tady páka.
Perfektní.
- Znovu. - Jdi dovnitř.
Javi, zapnul se časovač. Už nemáme čas.
- Řekni, co vidíš. - Číslice.
Čtyři číslice. Rychle, musí to být čtyři číslice.
- Sedm vteřin. - Mám to.
- Kamery, pamatuj. - Pět. Věř mi.
Čas se krátí.
Není to ono. Najdi jiný.
Javi, ne!
Nemůžu tomu uvěřit.
Ani slovo.
To bylo špatný.
- Fakt hrozný. - Ani to neříkej.
Javi, ne. Je to…
- Očividně to nebylo ono. - Ne.
Skoro. Byli jste blízko.
- Můžu vám říct řešení, ale… - Ne, Nikki. Díky.
- Tak jo. - Díky, ale ne.
Můžete uznat, že jsem se zlepšil? Prosím. Je to pravda.
Hlavně ty.
Javi.
Haló?
Javi, v čem jsi podle sebe dobrý?
Upřímně, chvíli jsem uvažoval o tom, že budu studovat architekturu.
Ale jsem v tom fakt hrozný.
Fotbal je skvělý.
- Chci vynechat trénink. - Ale nechtěl jsi to?
Měl bys mít radost, ne?
- Víš, co by mi udělalo radost? - Co?
Kdyby ses přestala učit a párkrát mě políbila.
Ne, Javi. Musím…
- Jeden polibek. - Párkrát?
- Já řekl „párkrát“. - Musím se učit.
- Tady. - Počkej!
- Musím se učit. Je to důležitý. - Ty polibky byly slabý.
Promiňte.
Noro!
- Musíš zaklepat. - Máš pravdu.
- Vrátím se za chvíli. - Ne, to nic.
Jen jsme si povídali.
Povídali.
- Jo, o důležitých věcech. - Dobře.
No, musím jít pryč.
Nechala jsem v lednici jídlo, kdybyste chtěli.
Tak jo, bav se.
- Nezlobte. - Ano, mami. Ahoj.
Pokud chcete zlobit, v šuplíku máš kondomy.
Mami, proč to děláš?
- Ahoj. - Mám vlastní.
Ani náhodou.
To mi nedělej.
Poslechneme ji?
- Měli bychom být poslušní, ne? - Jo.
NOVÁ ZPRÁVA
PŘIJĎTE RYCHLE DO MARQUÉS IMPERIAL. STALO SE NĚCO, CO VŠECHNO ZMĚNÍ.
Cože?
To je Raúl.
Něco, co všechno změní?
Zase?
NEŘÍKEJTE TO POLICII. HNED PŘIJĎTE DO ŠKOLY! STALO SE NĚCO, CO VŠECHNO ZMĚNÍ!
Cože?
Co se stalo?
Co se děje?
Omdlela jsi.
- Omdlela jsem? - Všichni odešli.
Jak to myslíš, že odešli?
Ne, počkej.
Jeli jsme k mámě domů a já nevěděl,
jestli tě vzít do nemocnice, nebo jít na policii.
Nebo jestli to říct tvojí nebo mojí mámě.
- Má bunda? - Zahodil jsem ji.
- Proč? - Byla celá od krve.
Dobře?
- Tak jo. Musíme mluvit s policií. - Ne.
- Pojďme všichni na policii. - Nepůjdeme…
- Nepůjdeme tam. - Proč ne?
Nemůžeme. Vše by skončilo. Naše budoucnost by byla v háji.
Hele, co mi poslal Raúl.
NEŘÍKEJTE TO POLICII. HNED PŘIJĎTE DO ŠKOLY! STALO SE NĚCO, CO VŠECHNO ZMĚNÍ!
Co to děláš?
PŘÍCHOZÍ HOVOR
To je máma.
Tak jo.
Pojeďme do Národní, pak na policii.
- Pomaleji to nešlo? - Kdo to je?
Jak to mám vědět? Nevidíte?
Podívejte.
Kde je Susana?
Jak to mám sakra vědět? Nekřič.
Navíc tam byl telefon…
Co se stalo?
- Co se stalo? Tělo zmizelo. - Bylo tam.
Byla to policie.
Jak by to mohla být policie? Byli jsme tu jen my.
- Můžeme tady o tom nemluvit? - Včera se někdo vrátil.
- Skončíme ve vězení. - Nedělej scény.
Umřel někdo?
- Jsi vtipná. - Jako vždycky, zlato.
Věnujte se dál svým tajemstvím.
Co budeme dělat?
- Pojďme. - Ne.
Kam?
Páni, co je tohle?
Jo! Mám takový štěstí.
- To je super. - To máš na oběd.
Použiju to na něco lepšího.
Musíme jít na policii, Raúle.
Nemůžeme jít na policii. Teď ne.
Je to správné.
Ne, Javi.
Jsem rád, že jste přišli brzy.
Vítejte. Jdete trochu pozdě. Dáte si?
Proč jsi sakra poslal tu zprávu?
Co se stalo?
Proč nikdy neodoláš žádný záhadě?
Co? Pohádali jste se?
- Ne. - Tak jo, jdete dovnitř, nebo ne?
Jak se máš?
- Dobře. - To vidím.
Měla sis vzít bikiny.
Neštvi mě.
Vítejte.
Je ti 18 a myslíš si, že je z tebe nějakej král.
Žiješ v obřím hotelu.
Kde seženeš tolik peněz?
Prodáš svůj dům nebo co?
Užijte si to. Chlast je zadarmo.
Rosita se ve vztahu vůbec nesnaží.
Někdo žárlí.
Ne, kámo!
Proč jste tady?
Ani nemáte rádi párty.
- Byli jsme podvedeni. - Co jsem říkal?
- Navalte prachy. Co jsem říkal? - No tak!
Co jsem říkal?
- Vsadili jste se, že nepřijdeme? - Máte sázku?
- Všichni jsme prohráli. - Jasně.
Já věděl, že přijdete.
- Na zdraví! - Na zdraví.
- Jo! - Tak jo!
Na potěšení.
Na zdraví!
Už se nechci schovávat.
Musím zaplatit za to, co jsem udělal Luisovi.
STÁTNÍ ZASTUPITELSTVÍ
Nejdeš dovnitř?
Donutíš mě?
Udělala jsem i horší věci.
Jako ty.
Je to minulost, ne?
No tak, kámo. Jdeme.
Mě ani nepozvali.
Pojď.
Potkala jsem Maríu
a…
dost jsem se díky ní změnila.
Clau,
nemůžu toho moc říct, ale moji rodiče se dověděli o Natalii.
Opouštíme město.
Nevím na jak dlouho.
Budeš mi chybět.
Hlavní je, že María a Natalia jsou v pořádku.
- Na ničem jiným nezáleží. - Nic mi neřekla.
Jasně, kámo.
Hlavní je, že jsou v pohodě.
- Kdo mi vrátí ty posraný prachy? - Ty jeden…
Fakt ti záleží jen na penězích.
- Jsme… - Nic víc mi nezbylo.
Děti, do třídy. Musím vám říct něco moc důležitého. Pojď, Sofío.
Claudie, odveď spolužáky do třídy. Pablo, všichni do třídy.
To řekl? Říká to už tři dny.
- I moje máma se bála. - Nemohl jsem spát.
Dario, Ernesto, Rosito.
Musím vám říct něco důležitého.
Prosím.
Ticho.
Lidi, tohle je velmi důležité.
- Ředitelka Susana zemřela. - Cože?
- To ne. - Ano.
Jak?
Co se stalo?
- Víte, co se stalo? - Zabili ji?
- Ano, víme. - Na to se nemůžeš ptát.
Zabijou nás všechny?
Všechno nejlepší, kámo.
Jak je?
Nemám pro tebe dárek. Promiň.
Dárek je, že jsi tady.
Hele, koho vedu.
Jak je? Nazdar.
- Jak se máš? - Dobrý.
Jak se máte?
Jak se máš ty?
- Dobrý. - To ne.
Já myslel, že tě už neuvidím, kámo. Jak se vede?
Jak se máš?
Super, úžasně.
Pustili tě z lochu nebo co?
Není to vězení.
Je to nápravné zařízení pro nezletilé, kde musím dělat různý práce.
Za slušné chování mě pustí ven.
Ale za dva měsíce mě propustí.
- To je super. - Takže, lidi.
Přišli jste mluvit, nebo pít?
Přineste panáky.
No tak.
Nechci, díky.
- Ty už máš. - Na ex.
- Ty taky. - Na zdraví!
No tak, z láhve.
- Na zdraví, kámo! - Na zdraví!
No tak.
AHOJ. AHOJ!
Raúle, můžu použít tvoji koupelnu?
Trochu jsem se namočila, tak…
- Můžu jít s tebou. - To není nutný.
- Díky. - Díky.
Susanu našli v jejím bytě.
- Ale jak se tam to tělo dostalo? - Řekni to víc nahlas, idiote.
Navíc říkají, že to byla sebevražda.
To není možný.
Ne, to nemůže být náhoda.
Ne, že?
Raúle,
nechceš nám něco říct?
No tak.
Hej, lidi. Copak se nestydíte?
- Ne. - Co chceš?
- Co? - Mám lepší plán.
Páni.
Nikdo tady neuklízí?
Ne, musel by prodat dům, aby za tohle všechno zaplatil.
Už prodal všechny hodinky.
Na těch mi nezáleží.
MYSLEL SIS, ŽE NA TEBE ZAPOMENU?
Ahoj, zlatíčka.
- Co to sakra je? - Klepejte!
- Co je to s tebou? - Co?
Skvělý tělo, Javi.
Promiňte, Raúl říkal, že sem můžeme jít. Půjdeme.
Ne, my odcházíme.
- Můžeme zůstat všichni. - Ne. Radši ne.
ZMÁČKNI MĚ
STÝSKALO SE VÁM?
Stýskalo se vám po mně?
GAY PORNO ZADARMO RAFA OJEL REBEKU
@_VASETAJEMSTVI_
Proč jste ji nechali samotnou?
PROČ JSTE JI NECHALI SAMOTNOU?
Proč jste ji nechali samotnou?
Jděte k čertu. Proč jste ji nechali samotnou?
No tak, to snad není možný.
Zase si hraješ na hackera?
Seš idiot. Co je to s tebou?
Nepoučil ses?
Běžte k čertu!
Tahle zkurvená párty skončila! Jděte do prdele! Dělejte!
- Blbče. - Sbohem. Dělejte!
Tahle zkurvená párty končí.
Jděte do prdele. No tak!
- Běžte! - Drž hubu!
Gerry.
Nemůžeš jít. Počkej, musíme si promluvit.
O čem?
Myslíš, že jsem to udělal já?
S tímhle nechci mít nic společnýho. Já už platím za to, co jsem udělal.
Promiň.
- Kdy… - Kámo.
Kdy jsem měl přenést tělo? Byl jsem s Gerrym.
Jasně, proto chceš, abychom nic neříkali.
Seš sráč. Nechápeš, že se to s námi bude táhnout navždy?
- Nechceš křičet víc? - Víte co?
Je mi fuk, jestli to byl Raúl.
- Cože? - Jinak bychom byli ve vězení.
- Všichni. - Fakt?
Souhlasím s Clau.
Myslím, že zmizení toho těla nás všechny zachránilo.
Ne, tohle neuděláme. Vůbec to nechápete.
- Může to mít vážný následky. - Taky souhlasím.
- Alex. - Já taky.
Javi, ne. Poslouchejte. Můžeme se dostat do větších potíží.
- O tomhle nesmí nikdo vědět. - Ne.
Uzavřeme pakt.
Ne, vážně. Vy to nechápete.
Sofío,
nikdo neřekne ani slovo. Dobře?
Už o tom nebudeme mluvit.
A budeme žít, jako by se nic nestalo. Jo?
Když něco řekneme, je po budoucnosti nás všech.
Prosím, ne. Nechápete to.
- Alex. - Sofío.
Javi, prosím. Podpoř mě.
Je to pro naše dobro.
Ne, Javiere.
- Sofío. - Jako vážně?
- Já nevěděl, že účet je aktivní. - Ne?
- Ne. Vůbec. - Určitě?
Ty tvý kecy ti nesežeru.
Zbij mě, jestli chceš. Dlouho jsi to neudělal.
Stačí. Co to děláte?
Přiznej, žes tu zprávu poslal.
To, že to opakuješ, z toho nedělá pravdu.
- Nesmysl. - Dává to smysl.
Pozvals nás na svou párty.
- Na střeše. - A co?
- Tebe jsem ani nezval. - Odkazuje to na tu noc…
Susano!
Byli jsme tam jen my. Ne?
No, my a María.
No tak, Alex. Vážně?
María a Natalia se nám neozvaly už víc než rok.
A stejně,
ona by to neudělala.
Myslím, že je to paranoia.
Jak to s tou paranoií myslíš, Javi?
Bylo to: „Proč jste ji nechali samotnou?“ Ta zpráva je očividně o Susaně.
- Může jít o něco jinýho. - Co by to ještě mohlo být?
Náš páreček se nedokáže shodnout.
- Sklapni. - To stačí.
Řekněme, že to někdo prozradí.
Má důkaz?
Nemá, lidi.
Bylo by to slovo proti slovu.
Přesně tak. Bez důkazů nás nedostanou.
Říkala jsem, že musíme na policii,
že potřebujeme pomoc a musíme to napravit, ale ne.
Jsou tvrdohlaví.
Sofío, vím, že je to těžký.
Berme to jako naši novou misi.
Co říkáš?
Tak jo.
Co uděláme?
Zjistíme, kdo přesunul tělo.
Nebo
kdo poslal tu zprávu.
To je moc důležitý.
Je to stejná osoba. Uvidíš.
Tak jo.
Jak voní tvoje ruka?
To ne, kámo.
Ani náhodou.
Kámo.
Čichni si ke Gerryho ruce, je to výborný.
Už zas sis byl zašukat?
- Jo, proč bych jinak chodil ven? - Jasně. Ukaž mi fotku Rosity.
No tak, ukaž mi její fotku.
Vykouřila ti, že jo?
Ukaž.
Tak jo, tady.
- Máš fotky Rosity? - Jdeš pozdě, kámo.
- Páni. - Uklidni se, debile.
Podívej.
Koukejte na ty nohy!
Upřímně nevím, jestli je to dobrý nápad.
No, musíme to zkusit, ne?
Od smrti Susany ho nikdo neviděl.
- A teď? - Podívej.
- Dobrý večer. - Koho hledáte?
- Güera. - Antonia.
- Antonio. - Antonio Segovia.
- Fajn, pojďte dál. - Děkujeme.
Věř mi.
Güero.
Co tady děláte?
Sedni si, prosím.
Javito.
- Hej! - Sofío.
Nech to okno.
Chtěla jsem ho jen otevřít a vyvětrat.
Můžu?
Tak jo.
Tady, Javito.
Takže?
Proč jste tu?
Mám problémy s fotbalem.
Máš jiného učitele tělesné výchovy.
Po tolika letech to pro tebe musí být přirozené.
Hrával jsem baseball.
Baseball.
Jak se máš?
Moc mi chybí.
Byla skvělý člověk.
- Je mi to líto, Güero. - Je nám to moc líto.
Opravdu.
To odpoledne jsme se pohádali.
A já šel ven pít.
Když jsem se vrátil, byla už…
- Viděls něco divného? - Javi.
Prosím?
- Güero. - Ne, nemyslel jsem…
- Ne, pitomče! - Klid!
Viděl jsem svou mrtvou ženu!
- To jsem nemyslel. - Klid.
- Co se snažíš říct? - Byla to nehoda.
Byla to nehoda!
Byla ředitelkou pár dní.
Strávila spoustu času ve své kanceláři, byla ve stresu.
Byla unavená.
A měla velmi vysoké podpatky.
Přišla domů, pokusila se otevřít okno a…
Byla to nepozornost.
To odpoledne se přiznala…
že mě podvedla.
Já ji poslal do prdele.
Güero, není to tvoje vina.
Ta slova si nezasloužím.
To jsem řekl vašemu kámošovi.
Cože? Jakému kámošovi?
Raúlovi.
Jsme špatní lidé?
Odkdy Raúlovi záleží na lidech?
Možná máš pravdu a tělo přemístil on.
Jistě.
- Překonal ses. - Páni.
Fakt jsi to udělal.
- Sehnat to bylo peklo. - Jasně.
- Zasranej populární kluku, výborně. - Přesně.
- Skvělá práce. - Díky.
- Seš drsnej. - Užijte si to. Tady máte.
No tak, dělej, vole.
Dej mi pořádnou dávku.
Žádnej strach.
@_VASETAJEMSTVI_ NOVÁ ZPRÁVA
Je to @_vasetajemstvi_.
- Já taky dostal zprávu. - Ty taky?
Je to stejný.
Je to část stejný fotky.
Jako by nějaké části chyběly.
Jsou oříznutý.
Javi, ale to je…
- Kvůli tý zprávě jsem nemohla spát. - Ani já.
Pablo, poslala jsem ti fotku. Můžu ji vidět?
Řekneš nám, co děláš, Sofío?
Tuto fotku dostal Gerry.
- To ne, to jsou… - To snad ne.
- Susano! - Přestaň, vole!
Přestaň.
Dobře, chybí nám Maríina.
- Taky nám chybí… - Co se stalo?
Ukaž mi fotku.
- Jakou? - Nedělej blbýho.
Fotku od @_vasetajemstvi_. Kde je?
Nevím, o čem mluvíš. Nic mi nepřišlo.
Takže nejsem jediný, kdo ji nedostal.
Ale u tebe to dává smysl. Nebyls tam.
Ale ty…
Dostal jsem něco jinýho.
Během tý párty.
Ten dron.
Proč ti poslali dron?
VRAZI
Sofío, ty víš všechno, ne?
Kdo to vyfotil?
Člověk, který tam byl, ale na fotce není.
- Protos nedostal zprávu. - Já věděl, že to byl on.
Snažíš se s náma vyjebat?
- Řekni, proč tě nemám zmlátit. - Proč bych si to posílal?
- Je jasný, že mi hacknuli mobil. - Pročs to vyfotil?
Abych na vás hajzly něco měl.
Myslel jsem, že po tom, co se stalo, mě podrazíte.
Panebože, Raúle.
A co Güero? Pročs byl u něj doma? Pročs tam byl?
Kvůli tobě.
Abych zjistil, kdo tělo přesunul, ať nepodezíráš mě.
Abych ti opět nelhal.
Abych tě opět nezklamal.
No,
ať je to kdokoli,
má důkaz, který potřebuje.
Já říkala, že se to s námi bude táhnout navždy.
Chci Národní školu vynést na vysokou úroveň.
Tak vysoko jako Airbus-A380, což je skvělý letadlo.
Tak vysoko vyletím.
Šíleně se těším na vysokou.
Nevadí mi, že jsem opakovala ročník,
protože jsem objevila herectví.
A
to chci dělat
celý život.
Chci cestovat po světě, jet do Evropy.
Možná skončím v Tulumu.
Ale upřímně,
tak snadno na mě nezapomenete.
PROČ JSTE JI NECHALI SAMOTNOU? VRAZI
Překlad titulků: Daniela Červenková