SERIÁL NETFLIX
12. DÍL
Jsi vzhůru.
Vstávej. Dáme si snídani.
Mohl bys počkat venku? Je mi to trapné.
Co je?
Dobře. Už běž. Hned jsem tam.
Mám hlad, tak rychle.
Co je na tom ověřit si, jestli můj zeť nemůže zdědit mou firmu?
Říkáš, že schvaluješ, abych chodila se Sung-hunem?
Kdybych to nechtěl, proč bych ho zval na večeři?
Vezmeš si mě?
Tady Ča Sung-hun.
Tady předseda Čin.
Nebudu chodit kolem horké kaše.
Rozejděte se s mou dcerou.
Proč nic neříkáte?
Neslyšel jste, jak jsem řekl, že se máte s Jong-so rozejít?
A neříkejte to Jong-so. Jsem si jistý, že jste to pochopil.
Sung-hune, jdu dovnitř!
Ještě jsi nejedl, že? Jdeme na polévku.
Ha-riini rodiče mi dělají narozeninový oběd.
Rodiče slečny Šinové?
Každý rok se mnou slavili moje narozeniny.
Ale Ha-ri mě včera použila jako zástěrku, aby nepřišla domů.
Asi byla s Te-muem.
Jsi v pořádku, Jong-so?
Jak to myslíš?
Jsem úplně v pohodě.
No, až na to, že jsem měla smůlu na rodiče,
mám kolem sebe spoustu lidí, kterým na mně záleží.
Bože.
Proč se o mě bojíš?
To já bych se měla ptát, jestli jsi v pořádku.
Je mi líto, že si tím procházíš kvůli mně.
Něco tu rozhodně nesedí.
Už zas mluvíš o tom?
Nakupujeme tam už deset let. Nikdy by nás nepodvedli.
O tom nemluvím. Mluvím o Ha-ri.
A co s Ha-ri?
Myslím, že včera v noci byla s prezidentem Kangem.
Bože, co to plácáš?
Ha-ri není taková.
Myslíš, že jsem lhala rodičům a jela s tebou na výlet,
protože jsem byla taková?
Ukecalas mě…
To je jedno!
Ha-ri taková není.
Jako matka bys měla dítěti víc věřit.
Ale já nechci být zrazena někým, komu věřím.
Mám prostě divný pocit.
Kdykoli řekneš, že máš z něčeho divný pocit,
nikdy z toho nic není.
Věř naší dceři.
Bože.
Už jdi, Ha-ri.
- Dobře. - Nechci tě nechat jít.
Já tebe taky ne.
Hej, Šin Ha-ri!
Zlato!
- Zlato! - Šin Ha-ri!
Říkala jsi, že budeš spát u Jong-so,
ale strávila jsi noc s ním?
- Ty bláznivý spratku! - Uklidni se, zlato!
Prosím, uklidněte se a promluvme si, matko.
„Matko“? Tohle oslovení si vyprošuji!
- Ty…! - Mami!
- Zlato! - V pořádku?
Ne, nic mi není.
- Spratku! - Mami!
Proč jsi ho praštila?
Buď trochu na úrovni! Používej slova!
„Na úrovni“? To myslíš vážně? Pojď sem!
- Pojď sem! - Přestaň.
S čím?
Pojď sem!
- Ha-ri, ne! - Pojď sem!
- Co? - Paní Hanová!
Tati, je mi líto, že jsem lhala, ale…
Otče, matko…
Není to Ha-riina chyba.
Je to moje vina.
Pane Kangu.
Ano, pane.
KANG TE-MU
Jste prezident firmy.
PREZIDENT FIRMY GO FOOD
Jak to, že chodíte s Ha-ri?
Zamiloval jsem se do ní na první pohled
a chtěl jsem se s ní dál vídat, a tak jsem použil práci jako záminku.
A tak jsme spolu začali chodit.
Proč by byl muž, co je tak strašidelně dokonalý,
po uši zamilovaný do naší Ha-ri?
V mých očích
je Ha-ri ta nejhezčí na světě.
Poznal jsem spoustu krásných žen
s působivým zázemím.
Ale Ha-ri je první žena, co jsem potkal,
se kterou je radost být a vždy mě rozesměje.
Takže jsem ji nechtěl pustit.
Ví vaše rodina
o Ha-ri?
Asi nejsou rádi,
že šéf chodí s podřízenou.
Věřím, že když budeme pracovat dobře,
nebude to problém.
Zajistím, aby mi to rodina schválila.
Takže kdybyste to schválili i vy…
Chci chodit s Ha-ri a chci se oženit.
Ticho!
Z čeho máš takovou radost?
Chceš si tady taky kleknout?
Vím, že nejsem úplně nevinná,
ale mohla bych se najíst, než dostanu vynadáno?
Mám hrozný hlad.
Jo, mami!
Jong-so má přece narozeniny.
Že jo?
Bože.
Prezidente Kangu.
Promiňte, že jsem vás praštila.
Nebylo to naschvál.
Měla jsem takový vztek, když Ha-ri vystupovala z auta…
Nechte si chutnat.
Jez.
Jsi v pořádku, Sung-hune? Napij se.
No tak, lidi!
Dnes mám narozeniny!
Musíte být takhle skleslí?
Jo, proč se mračíte? Ha-ri přivedla domů…
Nejlepší manželský materiál. To se musí oslavit!
Ano. Tak oba trochu zvesela.
Přinesla jsem něco k pití.
Sung-hune.
Co? Ty chceš pít alkohol za bílého dne?
Je to šampaňské.
Vím, že vám to minule chutnalo, tak jsem vám přinesl to samé.
Co kdybychom si každý dal jen jednu skleničku na oslavu mých narozenin?
Musíme otevřít bistro.
Dobře, tak každý jen jednu skleničku?
DNES ZAVŘENO
Prezidente Kangu.
Napijte se.
Ano, madam.
Vydržíte dost pít. To ráda vidím.
Nevím, jestli to už víte,
ale Ha-ri toho vydrží také dost.
Mami, proč o tom mluvíš?
Co? Klidně vypiješ i tři lahve.
- Tři? Zvládne čtyři. Viděla jsem to! - To není pravda!
- Ale je! - Není!
- Vody. - Tak vody?
Musíš mít radost.
Všechno nejlepší, Jong-so!
Jak to myslíš?
Ha-riina matka.
Myslím, že se jí fakt líbíš.
- Vážně? - Mimochodem, Ha-ri.
Ano?
Kde mám dárek?
Promluv si s jejím tátou.
- Mám otázku. - Ptej se.
Hned teď?
Měl by sis ho získat.
- Pokračuj. - Dej mi pusu.
No tak!
Chceš slyšet tajemství?
- Mami, chceš to vědět? - Co?
Asi před třemi lety mi Ha-min volal opilý.
Tys jí volal v opilosti?
- Proč jsi mi volal, když jsi byl opilý? - To je dávno.
Balil jsi ji?
Bože.
- Mami… - Hele.
Jak se opovažuješ flirtovat se starší ženou?
Jsem prakticky tvoje sestra. Co tě to napadlo?
Otče.
Proč jste šel do bistra?
Jen jsem chtěl něco zkontrolovat.
Chápu,
že se na mě zlobíte.
Ale pane…
Nejsem na vás naštvaný,
pane Kangu.
Prosím?
Víte, Ha-ri…
Už od mala krásně zpívá, tak jsem se jí ptal,
jestli chce být zpěvačka.
Ale řekla ne.
Na střední škole dostala hlavní roli hned,
jak se dala do divadelního kroužku,
a dokonce dostala cenu.
Zeptal jsem se jí, jestli chce být herečkou.
Ale zase řekla ne. Že to byl jen koníček.
A pak jsem zjistil,
že se držela zpátky
od všech těch věcí,
protože jsem si to nemohl dovolit.
A teď ta moje holčička…
má někoho tak úžasného jako vy.
Jen se obávám…
že lidi vás dva kvůli jejím rodičům
budou srovnávat.
A jí to ublíží.
Na něco se vás zeptám.
Jste si jistý, že se Ha-ri nic nestane…
a že nebude trpět?
Lhal bych, kdybych řekl,
že jsem si jistý.
Vím, že se jí může dostávat spousta nechtěné pozornosti,
nebo se o ní budou šířit fámy jen proto, že chodí se mnou.
Ať se snažím, jak se snažím, všechno nedokážu zastavit.
Ale…
slibuji, že vždy budu stát po jejím boku
a budu ji chránit vším, co mám.
Budu někdo, kdo při ní stojí
a chápe ji.
Prosím, můžete nám věřit
a být na naší straně?
Matko.
Neříkej mi tak.
BUĎ SILNÁ, KUM-HUI
Opustila jsem tě a pokusila se ti zničit život.
Co?
- Počkat… - Postarám se…
Proč jí Kum-hui říká „matko“?
Asi mi toho dost uteklo.
Chci říct, matko.
Ukázalo se, že Kum-hui je dcera, kterou opustila,
než se vdala do bohaté rodiny.
Cože?
A pak celou tu dobu křičela na Kum-hui, aniž by věděla, že je její dcera?
Neuvěřitelné.
Jsem doma.
Kdes byl, když ještě nejsi úplně zotavený?
Už jsem v pořádku, neboj se.
Byl jsi se slečnou Šinovou, že ano?
Takže to s ní nevzdáš,
i když jsem proti?
Kdy jsi dokázal změnit můj názor, dědečku?
Co? Ty nevychovanče!
Dědo, já se s Ha-ri ožením.
Vracím se ze schůzky s jejími rodiči.
Takže…
to vzdej, dědo.
Ty jeden…
Moje srdce. Bože.
Bolí mě na hrudi.
Ten sprosťák…
Dveře se zavírají.
Dveře se otevírají.
Nejedete taky?
Ahoj.
Co to děláš?
Ti dva spolu chodí, že jo?
Říká se to.
Jak se pak prezident Kang může chovat tak nenuceně?
Neměl Tým 1 na starosti knedlíčky s koriandrem?
Převzal to jiný tým?
Náš tým byl z projektu odvolán na příkaz předsedy Kanga.
Tak se k němu vrátíte.
Váš tým s vývojem začal, takže byste to měli dotáhnout do konce.
Ano, prezidente Kangu.
Děkujeme.
- Vy nejdete, pane Ča? - Pane?
Prezidente Kangu, v desátém patře je kancelář našeho týmu.
Půjdu nahoru po schodech. Musím myslet na své zdraví.
Pane Ča, jdeme do 17. patra.
Já ale pravidelně cvičím.
Pane. Tudy.
Aha.
Zdraví je důležité.
Objednal jsem ti čaj místo kávy.
Mají tvůj oblíbený, rooibos.
Co tu děláš tak brzy?
Prezident Kang
mě požádal o další spolupráci,
protože řekl, že se nemáme bát pomluv.
Zrovna jsem mu řekl, že do toho nejdu.
Proč? Je to skvělá příležitost.
Pokud je to kvůli mně…
Vlastně, já…
Zavřu restauraci a pojedu do Evropy.
Co tak najednou?
Jdete s Ju-rou?
Rozešli jsme se.
Měli jsme to udělat už dávno.
Ale asi jsme si pletli lítost s city.
Mám ti od ní vzkázat, že ji to mrzí.
Nedokázala ti to říct do očí.
Jak dlouho budeš cestovat?
Mám jednosměrnou letenku do Neapole.
Navštívím spoustu míst v Itálii, dám si spoustu dobrého jídla
a když mi dojdou peníze, najdu si práci v restauraci.
Ty víš, že po tom toužím už dlouho.
Jistě. Snil jsi o tom už od vysoké.
Nevím, kdy se vrátím,
ale…
Zase se uvidíme.
Dobře. Opatruj se.
Ha-ri.
Až se vrátím z cest,
mohli bychom
být zase dobří přátelé jako dřív?
To
nějakou dobu potrvá, nemyslíš?
Víš…
Rooibos mám ráda…
díky tobě.
Protože tobě chutnal,
začala jsem ho pít taky a zachutnal i mně.
Až po čase…
k tobě nebudu nic cítit
a nebudu tě vídat tak často…
Možná bychom mohli být
zase přátelé.
Dobře.
Takže se ještě shledáme.
Přítelkyně.
Dobře. Opatruj se.
Budu.
Tady.
Zrovna jsem ti chtěl volat.
Možná je na čase udělat z tebe ředitelku.
Zvládneš to tak dobře jako Ju-čong?
My si vážně nerozumíme.
V den, kdy mě chceš jmenovat ředitelkou,
jsem přišla podat výpověď.
Omlouvám se.
VÝPOVĚĎ
Pan Ča ti to řekl?
Nedělej ukvapené závěry.
Byla jsem u toho, když jsi volal Sung-hunovi.
A slyšela jsem to.
Takže…
co to má znamenat?
Ty chceš přerušit styky s otcem kvůli nějakému budižkničemu?
Ne, tak to není, tati.
To není kvůli němu.
Je to kvůli tobě, protože tobě jde jen o peníze.
- Cože? - Víš, jak trapně a stydno
mi před Sung-hunem bylo?
Co jsi pro mě kdy udělal, tati?
Vykopl jsi mámu, protože nesplňovala tvoje nároky,
a chceš rozdělit mě a muže, kterého miluji.
Nebereš mě jako svou dceru.
Jsem jen něco, co vlastníš, že?
Zdědila jsi po matce ty nejhorší vlastnosti.
Jsi tak úzkoprsá.
Že jsem pro tebe nic neudělal?
Myslíš, že bys dokázala něco bez privilegia, které ti mé jméno dalo?
Vlastně…
Myslím, že ano.
A taky ti to dokážu.
Že to zvládnu sama bez tvého jména.
Moc ti děkuji, žes mě celé ty roky vychovával.
Víš vůbec, že mám narozeniny?
To je nový recept?
Co to děláš?
I když ti chybím, nemůžeš sem chodit!
Co když nás uvidí ostatní zaměstnanci?
Nejsem tu jako tvůj přítel.
Jsem tu jako šéf, abych se podíval, jak pokračuje vývoj.
Aha.
Ano, pane.
Jak to jde?
Přidali jste víc koriandru?
Ano. Zvýšila jsem poměr koření,
ale bojím se, že to někomu nebude chutnat.
Myslím, že je to lepší, než aby to bylo mdlé a bez chuti.
Také si myslím, ale…
Ano, paní Joová.
Jsem před kuchyní.
- Bože! Slečna Kimová! - Co?
Proč…
Ano, řeknu to slečně Šinové.
Co? Není tady?
Možná si odskočila?
Proč se schováváme? Nedělali jsme nic divného…
Je divné, že tu jsme spolu sami během pracovní doby.
Slečno Šinová.
- Hje-či. - Co?
- Jsem v kavárně v hale. - Bože!
Můžeš jít na chvíli dolů?
Ale mám tak suchý obličej, protože jsem včera nemohla usnout.
A je to.
Úplně se lesknu.
No jo, slečna Šinová!
To je fuk.
Přestaň se smát. Víš, jak jsem byla nervózní?
A co tohle?
Nech toho!
Vteřinku.
Ano, pane řediteli?
Prezidente Kangu, mám špatné zprávy. Předseda Kang zkolaboval.
Cože?
Po obědě mu začal stoupat tlak.
Odvezli jsme ho do nemocnice Kangsung.
Přijeďte rychle. Jsme v nemocnici Kangsung!
Dobře, hned tam budu.
Co říkal?
Zněl překvapeně, když se dozvěděl, že jsem v nemocnici?
Ano, byl. Řekl, že hned přijde.
Co taky jiného? Myslí si, že jsem zkolaboval!
Musí se s tou holkou rozejít.
Jistě!
Profesore Kime, udělejte všechny testy,
ať má Te-mu strach. Ano?
- Ano, pane. - Dobře.
- Jsem na řadě? - Ano, pane.
Myslím, že prohrajete.
PREZIDENT KANG TE-MU
A teď…
Jsem ráda, že není doopravdy nemocný.
Tohle nebude fungovat.
NEMOCNICE KANGSUNG
Hrozně se nudím.
Je tu příšerné dusno.
Ti neschopní…
Proč to nejde otevřít?
Co?
Sakra!
Má hlava!
Bože, bože.
Ach jo.
Co? Co tady děláte?
Jak se opovažujete sem přijít?
Dobrý den. Přinesla jsem vám knihy a nějaké oblečení.
Prezident Kang má důležitou schůzku, a tak poslal místo sebe mě.
Tak podívejte!
To kvůli vám jsem zkolaboval!
Můžu klidně zase omdlít, když vás tu takhle vidím,
takže odejděte!
Bože můj!
- Otevřu vám to! - Zatracená věc.
Ukažte, pane.
A je to.
Tadá!
Řekl jsem, abyste odešla!
Potřebujete na záchod? Pomůžu vám!
Nechte mě být!
Řekl jsem, abyste šla!
Bože.
Jste v pořádku?
Nezkolaboval jste kvůli vysokému tlaku?
To není vysokým tlakem!
Teď mám křeč v noze…
Co?
Pusťte mě. Nic mi není!
Pomůžu vám, i když se vám to nelíbí.
Kdybyste zase zkolaboval, byl by to velký problém.
- Nic mi není. - Bože.
Jdeme.
Takhle to být nemělo…
Nespěchejte.
Jsem ráda, že není doopravdy nemocný.
Tohle nebude fungovat.
Co kdybych zajela do nemocnice já?
- Cože? - Měl mě moc rád,
když si myslel, že jsem Kum-hui.
Kdo ví?
Třeba se mu zase začnu líbit, když spolu strávíme nějaký čas.
Co myslíš?
Zdržím se, dokud sem nepřijde prezident Kang!
Neuvěřitelné.
Vracíš se z práce? Pojď dál, najíme se spolu.
Měla jsi narozeniny, a já jsem ti ani neuvařil.
Posaď se.
Co to je?
To všechno jsi uvařil sám?
Jen tu polévku z řas.
Neumím moc vařit, zbytek jsem objednal.
Ochutnej.
Držel jsem se receptu, ale nevím, jestli ti bude chutnat.
Je to dobré.
Je to fakt dobré.
Co se děje?
Stalo se něco v práci?
Dnes jsem otci dala výpověď.
Myslela jsem, že se budu cítit dobře,
že mi nebude vadit, že už ho neuvidím.
Jong-so.
Ale nemusíš ho nenávidět tak moc.
Čím víc toho člověk má, tím je hrabivější.
Odteď budu na tebe ještě hodnější, Sung-hune.
Dobře?
Co budeš dělat, když jsi teď bez práce?
Založím firmu pod svým jménem.
Kdy tě to napadlo?
Tohle byl vždycky můj sen.
Chtěla jsem založit vlastní firmu s jedinečným nápadem.
Vždy jsem o tom přemýšlela a udělám to dřív, než jsem plánovala.
Ale na to budeš potřebovat hodně peněz.
Použiju odstupné, co jsem dostala,
a vezmu si půjčky.
Počkej.
Co je?
Co je to?
ZŮSTATEK 1 700 600 000 WONŮ
Jsou to peníze, které mi dal předseda Kang,
a nějaké akcie, které vlastním. Použij to na založení firmy.
To není nutné!
Je to hodně peněz a páry by si neměly půjčovat peníze.
To nedělám.
Budu tvým prvním investorem.
- Vážně? - Víš, že jsem vybíravý, že ano?
Nejdřív mi přines řádný obchodní plán.
Pokud budu spokojený,
investuju do toho všechno.
Sung-hune!
Děkuju.
Nemůžeš to jen tak přejít!
Chci podnikatelský záměr.
Neboj se.
Tak moment. Nemá se o mě starat? Kde je?
Bože.
Předsedo Kangu.
Venku je zima,
dejte si čaj ssanghwa.
Je to z nedaleké kavárny,
slyšela jsem, že tam dělají pravý čaj ssanghwa.
A je to tak dobré.
Naprosto úžasné.
Ochutnejte, pane.
Jak dobré to může být? Je to jen čaj ssanghwa.
Počkejte.
Tady…
Když tam dám žloutek moc brzo, rozvaří se…
Opravdu?
Tohle je ono! Je na to ideální počasí.
Že ano?
Jsem ráda, že vám chutná, pane.
A co? Není to nic světoborného.
Budeme se dívat na televizi.
To je krása.
Pořad o rybaření.
To je pražman japonský, že?
- Je to pražman japonský! - Jak to víte?
Při vývoji dušeného rybího masa jsem objevila různé druhy ryb.
Na pražmana japonského je to dost velký kousek.
Tohle je pro vás velká ryba?
Chytil jste něco většího?
Jistě.
Jednou jsem chytil dokonce žraloka.
Žraloka? Opravdového žraloka? Vážně?
Jistě! Vy mi nevěříte?
Byl větší než já.
Byl velký asi jako tahle postel.
Myslím, že vážil 80 až 90 kilo.
Vy žertujete, že ano?
To tedy ne! Chcete vidět důkaz?
Bože.
Hele!
Vidíte?
To jste vážně vy? Vy jste ho fakt chytil?
Jistě, že jsem ho chytil já! Kdo jiný! No tak.
Máte ještě nějaké další fotky?
Tomu říkám pražman japonský!
Támhleto je teprve mladá ryba!
Máte pravdu! Ještě mládě!
V zámoří jsou žraloci běžní.
Viděla jste tu fotku, ne?
Stál jsem na malém balvanu s obyčejným prutem
a úplně sám jsem s tím žralokem bojoval!
Ne každý to dokáže.
Panebože!
Tohle není legrace…
Jste úplný profesionál.
Sakra, co to dělám?
Každopádně…
Už se s vámi nechci bavit, takže se dívejte potichu na televizi.
To je úžasné.
- Ano, pane. - Vypadá to skvěle.
Přes most Jongdong,
sama v nočním dešti.
Asi to neví.
Asi neví, jaké to je…
Mí rodiče tu píseň milují.
Nic jsem neřekl.
Tohle se mi moc líbí.
Lítost, lítost, lítost!
Je to asi lítost.
Je to zvyk. Zpívám s nimi, když se s rodiči díváme na televizi.
Zase jsem byl hlučná, že?
Ale ne.
Jsem starý a nedoslýchavý. Vůbec to nebylo hlasité.
Jestli si chcete zazpívat, poslužte si.
Vůbec mi to nebude vadit.
Ano, pane.
Bloudím sama po mostě Jongdong.
V nočním dešti.
Asi to neví.
Topím se v dešti,
v mém smutku, v mé bolesti.
Pořád bloudím po mostě Jongdong.
V nočním dešti…
VIP POKOJ 1701 PAN KANG DA-GU
Díky.
Děkuju. Děda ti dal zabrat, co?
Přece jsem se sama nabídla.
Ale proč vypadáš tak sklesle?
Obvykle jsem u lidí nad 60 let velmi oblíbená.
Jednou si mě kvůli tomu Jong-so dobírala a řekla,
že jsem jako celebrita z pečovatelského domu.
Ale na tvého dědu…
to moc nezabralo.
U mě jsi populární. Myslím, že jsi příliš chamtivá.
Teď nemám náladu na vtipy.
Vezmeme to pomalu.
Není kam spěchat.
Prezidente Kangu?
Profesore Kime.
Omlouvám se za svého dědu.
Není třeba.
Bylo by to horší, kdyby nešel na kontrolu.
Prosím?
Co to říkáte…
Proč mě nepustí z nemocnice?
Profesor Kim chce udělat další testy.
Sung-hune, nic mi není.
Cítím se skvěle.
Bylo to jen takové divadýlko, nezkolaboval jsem.
Řekni mu, že mě může pustit.
Omlouvám se, pane. Ještě tu zůstaňte jeden den.
Asi si za to můžu sám.
Bože.
Jen počkejte, profesore Kime…
Předseda Kang už další operace nezvládne.
Dá se to tedy řešit jinak?
Mohly by pomoct kmenové buňky…
Ale tady v Koreji…
Co tady v Koreji?
O čem to tu mluvíte?
Jaká operace?
Jaká léčba?
Pane.
Te-mu, co se děje?
Máme problém s vaší endovaskulární protézou.
Vnitřní stěny cévy jsou poškozené.
A protože jste byl operován již několikrát,
myslím, že další operaci vaše tělo nezvládne.
Dědo.
Ano.
Měls mi říct, že jdeš na ryby.
Bylo by lepší, kdybychom jeli spolu.
Nikdy neposloucháš, když tě zvu na ryby.
Dlouho jsme tu nebyli. Chcete se vsadit, kdo jich nachytá víc?
Vy dva syčáci mě nemůžete porazit.
To se teprve uvidí.
No dobrá.
Neboj se.
Já tvou nemoc vyléčím.
Nebuď drzý.
Je jedno, jak moc jsi vyrostl,
pořád jsi můj vnuk.
O svou nemoc se postarám sám.
Vždycky jste nám byl oporou.
Prosím, zůstaňte takový dál a uzdravte se,
dědečku.
Být nemocný je docela fajn.
Nikdy by mě nenapadlo,
že mi takhle někdy řekneš.
Kdy ses vrátil?
Jak se daří dědovi?
Má problém s cévami,
ale v Koreji pro to neexistuje léčba.
Takže…
ho odvezu do Států.
Když už jsme u toho,
pojedeš se mnou, Ha-ri?
Vím, že je to sobecké
a že po tobě žádám hodně.
Ale chci tě mít
po svém boku.
Neříkám, ať dáš výpověď.
Máme takový program, posíláme výzkumníky do zahraničí.
Když si zažádáš, určitě…
Ne.
Určitě bych to dostala.
Ale…
když to udělám,
roznesou se o tom klepy ve firmě.
O ostatní lidi se nestarej.
Já se o ně nestarám.
Jen nechci…
aby tě
taková situace ještě někdy ranila.
Ha-ri, mám takový strach.
Můj dědeček je…
mi vlastně otcem
i matkou.
Ale jestli…
se mu něco stane…
Já vím.
O důvod víc, proč s tebou nemůžu jet.
Zdraví tvého dědy je teď to nejdůležitější.
Pořád mě neschvaluje.
Tak jak bych s tebou mohla jet?
Omlouvám se.
Vím to…
ale nemohl jsem si pomoc.
Chápu, jak se cítíš.
Bude nám bez sebe dobře?
Co? Říkáš to, jako bychom se už nikdy neviděli.
Ale ne.
Tak proč to říkáš takhle?
Někdo by si mohl myslet, že se právě rozcházíme.
Budu zpátky, než se naděješ.
Takže na mě počkej.
Ano?
Ano.
O ROK POZDĚJI
OBRAT FIRMY GO FOOD JE DVA BILIONY WONŮ
Myslíte, že tohle čtvrtletí dostaneme prémie?
Prémie?
Jaké prémie?
Knedlíčky pro americký trh
mají největší mezinárodní tržní podíl.
Naše Danji kimči bylo také velký hit.
Přesně tak.
Slyšela jsem, že tržby GO Food vzrostly na dva biliony wonů.
Přesněji řečeno,
my jsme to vyvinuli dřív, než jste vy dva přišli.
Tak jaké prémie?
Prémie?
Dají nám je! Musí!
Vážně?
- Všichni jste tak tvrdě pracovali. - Jsem tak šťastná.
Vývojový týme 1!
Tohle je všechno,
čeho je váš tým schopný?
Co se děje? Co jsme provedli?
Víte, že Tým 4 vyvíjí výrobek s kari, že?
Ale i Tým 1 prý vyvíjí výrobek s kari!
Jak jste nás mohli takhle zradit?
Zástupce ředitele Gje,
v čem jsme vás zradili…
Přestaň! Dost!
ŘEDITEL VÝVOJOVÉHO TÝMU 4
Žádný „zástupce ředitele“.
Ředitelem oddělení jsem už dlouho.
Promiň, síla zvyku.
Nicméně, my pracujeme na toastu s kari.
Je to svačina!
Ale vy vyvíjíte nějaký kari… co vlastně?
Guláš.
Ano. Kari guláš nebo tak něco.
„Nebo tak něco“?
Ty urážíš náš guláš?
Když jsem ho uvařil, snědla jsi ho!
Omluv se!
Co už.
Asi ses přišel pohádat, protože žárlíš na můj tým.
Jestli v tom hodláš pokračovat,
můžeš nám alespoň koupit kávu, ne?
„Pohádat“? „Pokračovat“?
Rýmuje se to.
Jsi snad rapperka?
Řeknu to znovu.
Týme 1, dejte si pozor.
Přestaňte, pane Gje!
Promiňte, už jdeme!
Nashle!
Měla byste víc mluvit, slečno!
Ten nováček nás ani nepozdravil!
Ti dva jsou děsiví, když se hádají.
Co když se rozvedou?
Ani náhodou.
Zlato?
Choval jsem se drsně, protože mí podřízení mě sledovali. Promiň.
Po práci pojedeme domů spolu, ano?
Slibuješ?
Týme 1, dejte si pozor.
Uvařím jí zase kari guláš.
Ahoj, Jong-so.
Hned teď?
Bože.
Promiň, Sung-hune.
Tady máš.
Díky.
Inzerenti přijdou za deset minut, ale já jsem to nechala doma.
Poslední dobou nevím, kde mi hlava stojí.
Stejně nepracuju. Klidně si řekni.
Je hezké, že si můj přítel bere na rok volno.
Uvidíme se doma. Ahoj.
Jong-so.
Ano?
Miluju tě.
Já tebe taky.
Tady je vaše smažené kuře.
Děkuji.
Dobrou chuť.
- 170 milionů dolarů… - Co?
- Nepracuje tam vaše dcera? - …letošních zisků
- a popularita… - Co?
…produktu stále stoupá.
Pane Kangu, Co je podle vás důvodem tohoto úspěchu?
I když se jedná o instantní jídlo,
věřím,
že se v tom výrazně odráží
naše oddanost zákazníkům.
To znělo trochu jako klišé, že?
Vůbec ne.
Musím říct, pane Kangu,
že z vašich úst zní dobře i ta nejhorší klišé.
Možná za vás mluví váš vzhled.
Vy mi lichotíte.
Prezident Kang Te-mu se dnes objevil v talk show…
Proč jsi to vypnula?
Mluví o knedlíčcích, které vymyslela Ha-ri.
Nemám důvod na ten jeho obličej zírat.
Říkal, že se brzy vrátí,
ale už je to rok a on pracuje v newyorské pobočce nebo kde.
Zřejmě tam zůstává,
protože se tam předseda Kang stále léčí.
Kdo ví?
Možná má jinou ženu.
Nebuď směšná!
Myslela jsem, že ho nesnášíš. Proč jsi teď na jeho straně? Nechápu to.
Ha-ri.
Ahoj, Te-mu.
Vyspal ses dobře?
V noci jsem pracoval, moc jsem se nevyspal.
Vážně? Vstával jsi jen kvůli mně?
To nevadí.
Máš se dobře?
Jistě. Já se mám vždycky dobře.
Jak se má děda?
Včera byl na pravidelné kontrole a prý je v pořádku.
To je úleva.
Víš, Te-mu…
- Tvá práce v USA… - Moment, Ha- ri.
Musím to vzít. Pracovní hovor. Zavolám ti později.
Dobře.
To nebylo od Te-mua moc hezké, co?
Mohla bych se kvůli tomu cítit ublíženě, že?
- Prober se! Tohle musíš vidět! - Co?
- No tak, vstávej! - Proč?
Pan Kang má skandál!
- Cože? - No tak, podívej!
ROMÁNEK MEZI PREZIDENTEM KANG TE-MUEM A CELLISTKOU BÄK JUN-SO
To je jenom fáma, že ano? Nic zlého se mezi vámi nestalo?
Ano.
Nebylo ti nic divné, když jsi mu volala?
Když jsem mu včera volala, vypadal, že má moc práce.
Vzpamatuj se!
Určitě má kolem sebe hromadu sexy holek.
Co to meleš?
Ha-mine…
Zmiz.
Padej!
- No tak, ven! - Vzpamatuj se, Ha-ri!
Volané číslo je nedostupné. Prosím, zanechte vzkaz…
V téhle situaci mi to nezvedá?
Viděl jsi to o tom skandálu?
Takže vážně budeš takový?
Ano, paní Joová,
Do příští středy budu na dovolené.
Konečně si vybíráte dovolenou?
Ale proč?
Jedu do New Yorku.
Pane, můžete otevřít kufr?
Co tady děláš?
Přijel jsem tě překvapit.
Kam jdeš?
Přece za tebou do Států…
Sakra!
Co je to s tebou?
Co je?
Myslíš ten skandál?
Tys o tom věděl?
A ignoroval jsi moje hovory a zprávy?
Víš, jak moc…
Promiň. Zjistil jsem to, když jsem nastoupil do letadla.
Takže vy dva nejste…
Nic mezi vámi není, že?
Jistěže ne.
Chodí s nějakým mezinárodním studentem.
Její rodina vypustila falešné zprávy, protože jsou proti sňatku.
Obejmi mě.
Neodstrčíš mě a neuhodíš, že ne?
Stejně jsi mě plácla.
Dnes ti to moc sluší.
Chceš se projít?
Proč jsi přijel sám? Co dědeček?
Vrátí se někdy příští týden.
Vrátil jsem se za tebou dřív.
Takže schválil náš vztah?
No, to…
Nevím, jestli ti to mám říct.
Přestaň mě škádlit!
Fajn.
Řeknu ti to.
Řekl mi, ať se nevracím domů, dokud si to nevezmeš.
Co je to?
Ty mě…
právě teď žádáš o ruku?
Víš, jak moc nerad plýtvám časem, že?
Nedokážu bez tebe žít.
Tak se pojďme vzít.
To se uvidí.
Když budeš dělat drahoty, tvoje smůla.
Víš přece, že mi jde spousta různých věcí.
Chvíli to trvalo.
Ještě jsem neřekla ano.
Prsten sis nasadila. To znamená ano.
Říkala jsem, že se uvidí.
Řekni mi, že mě miluješ.
Co?
A buď na mě milý.
Překlad titulků: Lucie Mandziková