СЕРІАЛ NETFLIX
Я ще з початку не хотіла вам брехати.
Я просто пішла на побачення наосліп й зустріла пана Кана…
Побачення наосліп?
Чому ти туди ходила?
Я подруга Чін Йон Со з «Marine Group».
Вона не хотіла йти на побачення, тож…
І?
Дізнавшись, що я не та, кого вдаю, пан Кан попросив
прикинутися його дівчиною,
бо не хотів гаяти час на побачення наосліп.
Отже, спочатку ви не були справжньою парою,
але почати зустрічатися, щоб мене обдурити?
-Так, пане. Але… -Якщо між вами двома нічого нема,
-то й годі балакати. -Але…
Перестань зустрічатися з Тхе Му.
Думаю, ти не хочеш опинитися в ситуації,
яку люди можуть хибно розцінити.
Пане, я хочу дещо сказати…
Так, Сон Хуне.
Що?
Що з Тхе Му?
Я в нормі!
Так, поїхали.
Мамо!
Давай, Тхе Му!
Тату!
Як ти посміла сюди заявитися?
Пане.
Ти мене не почула?
Я не хочу, щоб хтось бачив те, що можна хибно витлумачити.
Дідусю…
Не називай мене так.
Як думаєш, хто винен у тому, що Тхе Му потрапив у аварію?
Зі мною все добре. Не засмучуйтеся.
Ти в нормі, Тхе Му?
Є поранення?
Завів фальшиві стосунки, щоб не ходити на побачення?
Як ти міг так несусвітньо брехати?
Я вже піду, президенте Кане.
Дідусю.
Це не вдавані стосунки.
Я люблю Сін Ха Лі.
ЕПІЗОД 11
Ти теж
усе про них знав?
Вибачте, пане.
Діяли спільно, щоб обдурити мене?
Негідники!
Не гнівайся на Сон Хуна.
Він мій секретар. Певна річ, він на моєму боці.
Що ти надумав?
Цьому треба покласти край!
Гаразд.
Але…
навіть не мрій про внуків.
Що?
-Що ти… -Не думаю, що коли-небудь
покохаю когось сильніше за Ха Лі.
Роби по-своєму, якщо хочеш,
щоб я присвятив себе роботі й залишився нежонатим.
Ти мені зараз погрожуєш?
Дідусю, це не те, що я…
А якщо я скажу: «Тільки через мій труп»?
Вона подобалася тобі, вдаючи Ким Хі.
Тоді
я не знав, що все це фікція.
Усе, що я про неї знаю — фікція.
Це я змусив її брехати.
Змусив її підписати угоду.
Це все моя вина.
Тож краще ненавидь мене,
а їй дай спокій.
Вона мені справді подобається.
Дідусю.
Я така рада, що Тхе Му не отримав значних травм.
Голова компанії Кан, певно, дуже здивувався.
Так.
До речі, що він тобі сказав?
Дав гроші й сказав розійтися з ним?
Намагаєшся мене підбадьорити?
Ні. Річ не в тім.
Пам’ятаєш мого колишнього з коледжу? Учасника інді-гурту.
Мій тато дав йому конверт з грошима, бо я була одержима ним.
І він зник разом із конвертом.
Що це?
Чому останнім часом так роздощилося?
Йон Со, вибач, мені треба повернутися в лікарню.
Що? Чому? Дощ іде!
Вибач. Можеш тут зупинитися?
Вам час іти додому, пане.
Гаразд.
Вибачте.
Надворі дощ.
Тож я хвилювалася
за Тхе Му.
Ви можете зайти.
Не вмикай світло.
Що ти там робиш?
Дивився у вікно.
Чому ти повернулася?
Не кажи мені…
Заскучала за мною?
Так, твоя правда.
Іди сюди.
Бачиш?
Телевежу Намсан? Що з нею?
Пригадую, одного разу тато сказав мені, що телевежа
схожа на новорічну ялинку.
Що думаєш?
Після твоїх слів я теж це помітила.
Того дня
мій тато влипнув у неприємну історію.
Я побачив його під час пакування різдвяних подарунків.
Я плакав і питав, чи Санти не існує.
Моя мама мене ледь заспокоїла.
Твої батьки, мабуть, дуже збентежилися.
Так.
Але мама сказала мені,
що Санта дуже зайнятий, тому попросив тата упакувати подарунки.
Чудова відмовка.
Тож я продовжував вірити в Санту ще кілька років потому.
Я навіть не пам’ятаю, коли востаннє
так довго дивився на дощ.
Дякую, що повернулася й хвилювалася за мене.
Раніше я їх ненавидів.
Прояви співчуття чи занепокоєння.
Я думав, ніхто не знає, що я відчуваю.
Тож усі слова й дії здавалися пустими.
Я вдавав, що все гаразд, а згодом сам у це повірив.
Але одного дня…
Я усвідомив, що гнию зсередини.
Деякий час мені було дуже боляче.
Думаю,
кожен би так почувався.
Батьки потрапили в аварію…
через мене.
Мамо, не йди.
У мене сьогодні день народження.
Тату, ти сказав, що підеш зі мною в парк розваг.
Тхе Му.
Ми скоро повернемося, гаразд?
Ми вже повертаємося. Скоро поїдемо в парк розваг, Тхе Му.
Почекай ще трохи.
Покваптеся. Ми вже запізнюємося.
Швидше!
Тхе Му, не варто так говорити з мамою.
Так, гаразд.
Мама їде?
Так. Скоро буде. Гаразд?
Поквапмося.
Тату!
Тхе Му, не дивися!
-Мамо! -Не дивися.
Мамо!
Тхе Му, ні!
Мамо!
Тхе Му!
Тату!
Не плач, Тхе Му!
Мамо!
У своїх снах
я ніколи не бачу облич батьків.
Завжди тільки потилиці.
Щоразу я думаю,
може, вони ображаються на мене.
І через це…
не показують свої обличчя
у моїх снах.
Як можна придумати
таку дурницю?
Тхе Му.
Ти хоч знаєш, як іскрилася твоя посмішка,
коли ти щойно говорив про батьків.
Я бачу, як твоє обличчя…
випромінює любов твої батьків, яку ти пізнав у дитинстві.
Вони тебе дуже любили. Ти справді думаєш…
що вони ображаються?
Дідько.
Після твоєї історії я й сама захвилювалася.
Може, ти таємно ображаєшся, бо думаєш, що аварія сталася через мене?
Аж ніяк.
Як ти могла таке подумати?
Поглянь сюди.
Ось що ти робиш.
Як можуть твої батьки…
ображатися на рідного сина?
Вони, напевне, хочуть,
щоб ти був найщасливіший.
Я…
думав, що не заслуговую.
Я думав, що ніколи…
не пробачу собі.
Я впевнена…
твої батьки бажають тобі щастя.
Вони, мабуть, хотіли б,
щоб ти відпустив минуле…
і жив щасливіше за всіх.
Що зі мною?
Невже я тут заснула?
Солодких снів.
Ти!
Так рано йдеш на роботу?
Так.
Багато роботи назбиралося.
Глянь на себе, так важко працюєш, аби заробити копійчину.
Ти все зможеш! Вдалого дня!
Гаразд.
І завжди шануйся.
-Так, але я… -Давай.
Не забувай поїсти, але не купуй дивних снеків, гаразд?
-Гаразд. -Я пишаюся тобою.
Іди.
-Бувай, до зустрічі. -Гаразд.
Де мій телефон?
Невже я забула його в лікарні?
Ха Лі.
Що ти тут робиш?
Ось, Ха Лі.
Гей!
Я тут його залишила? Я вже думала, що загубила його!
Дякую, друже!
Почитай коментарі під твоїм із Мін У відео.
А що там?
Складно пояснити. Почитай.
Ю На знову наробила галасу.
Шеф-кухар Мін У з дослідницею така гарна пара.
Слушно. Може, вони вже зустрічаються.
Твій телефон не замовкав зранку,
тому я перевірила, чи все гаразд.
Дуже гарна пара, правда?
Навіть я, його дівчина, згодна,
що вони підходять одне одному.
Може, навіть занадто.
Вона була закохана в Мін У кілька років.
Постійно була поряд як подруга.
А тепер залицяється, використовуючи робоче становище.
Найсмішніше те, що вона зустрічається з президентом своєї компанії.
Вона вдає із себе таку сердечну, добру,
таку собі мученицю,
метаючись туди-сюди між двома чоловіками.
Мене від неї нудить.
Якщо це правда, то дослідниця з «go food» справжня змія?
Термінові новини! Її хлопець — президент «go food»!
Боже мій. Виходить, вона й з президентом, і із шеф-кухарем?
Оце так…
Зустрічається з босом, щоб насолити крашу?
Схоже на сюжет поганенького телешоу.
А дослідниця то не дурна.
Думаєте, це правда, що пишуть у коментарях?
Так. Тому вона це опублікувала.
На фото все й так видно.
Як він міг зустрічатися зі своєю працівницею в такий час?
Який толк із видалення відео
й блокування коментарів,
якщо такі, як ви, чешуть язиками на людях?
Пане, це не так.
Ми просто хвилюємося.
Якщо ви хвилюєтеся,
то слідкуйте за своїм язиком!
Вас викликало керівництво? Що вони казали?
Пані Сін покарають?
Пані Кім, ви повісили оголошення на двері?
Так.
НЕ ЗАХОДИТИ ОКРІМ КОМАНДИ 1
Ну ж бо, ми теж частина команди розробки продуктів.
Ми ж сім’я, чи не так?
Ви знали, що ті двоє зустрічаються?
Якби ми знали,
то хіба сиділи б тут із такими здивованими гримасами?
Як пані Сін вдалося спокусити пана Кана?
Думаєте, пан Кан знає, що в неї є ще один хлопець?
Чому він не прийшов сьогодні на роботу?
Він шокований й засоромлений, що в неї є інший.
Я б теж на його місці не прийшла на роботу.
Я б не змогла.
Вибачте за запізнення.
Ти знаєш, котра година? Чому запізнилася? І на дзвінки не відповідаєш!
Вибачте. Я загубила телефон.
-Вам вдалого дня. -Бувайте.
Ти розумієш ситуацію, так?
Так.
-Але, пані Йо… -Зажди секунду. Послухай.
Керівництво хоче, щоб ми зупинили проєкт.
Що?
-Що? -Вони видалили відео
і заблокували всі коментарі,
але всі тільки про це й говорять. Кепські справи.
Думаю, вони вирішили, що продовжувати проєкт із твоїм іменем —
погана ідея.
Що буде з нашим проєктом?
Його передадуть Команді 2 і 3.
І що вони пропонують нам робити?
Горобцям дулі давати?
Вони хочуть, щоб ми допомагали Команді 2 і 3.
Ми так важко працювали,
але інші команди привласнять собі результат?
Я сподівався, що цього разу отримаю підвищення.
Схоже, ні…
Голова Кан хвилювався, що Тхе Му оскаженіє,
тож попросив йому не казати.
Справді?
А ти як? Усе нормально?
Колеги обговорюють тебе за спиною?
Ні. Зовсім ні.
Я якраз збиралася йти з ними на обід.
Кладу трубку.
Тоді гаразд.
Так. Зателефоную пізніше.
Я теж тебе люблю.
У тебе все добре.
Що? Чого ти на мене так дивишся?
-Хочеш щось сказати? -Остерігайся.
Хіба ти не знаєш свого батька?
Навіщо ти все псуєш?
До чого тут мій батько?
Не розказуй на роботі, що в тебе є хлопець.
Він розлютиться, коли дізнається про тебе з Сон Хуном.
Не сунь носа в чужі справи.
Не смій йому казати. Я вб’ю тебе, якщо скажеш.
Не хвилюйся!
Ти тут ні до чого.
-Що? -Ти тут ні до чого!
Я не казатиму йому
заради Сон Хуна.
Це останній жест…
моєї доброти до нього.
Ти мене розумієш?
Так.
Що це?
Схоже, Сон Хун їй справді подобався.
Шкода, що ми любимо однаковий типаж.
Може, не варто було йти на роботу.
Так.
-Відпочиньмо трохи. -Так, пані.
Авжеж.
Цікаво, де пані Сін. Я не бачила її в кафетерії.
Досить хвилюватися за пані Сін. Про нас подумаймо.
Через декого наша робота ускладниться.
Ти чула?
У працівниці з Команди 1 відділу розробки продуктів роман із паном Каном…
Кажуть, вона через це отримала «Mega Hit Award».
-Справді? -Так.
Я бачила її фото. Не така вона вже й гарна.
Цікаво, як їй вдалося спокусити резидента Кана?
Отож-бо.
Мабуть, з іншими хлопцями вона теж фліртувала.
-Розказати президенту Кану? -Ти скажеш?
-Схоже, вам весело. -Пане?
Вам так весело обговорювати те,
-що навіть немає доказів. -Ви хто?
Я? Я з Команди 1.
Як і людина, яку ви щойно обговорювали.
Заступник директора Кє Пін.
Вітаємо, пане.
Її нагородили не через роман із президентом Каном.
Вона завжди була компетентною.
-Так? -Саме так.
Пані Сін завжди чудово виконувала свою роботу.
Ще б пак!
Вона отримала цю нагороду, обігнавши старшого колегу.
Я той колега, якого вона обігнала.
-Ага. -Утерла мені носа.
-Цим все сказано. -Авжеж. Так.
Не говоріть погано про те, чого не знаєте.
Добре?
Крім того, пані Сін
набагато гарніша за вас.
Що?
Бачиш? Це…
Ходімо. Так.
До побачення, пане. Зачекай мене.
Пане Кє, у мене аж настрій покращився. Я не знала, що ви такий.
Дрібниці.
Так, ти ж сам найбільше й скаржився,
але, зрештою, вона твоя колега.
Певна річ, я повинен бути на боці колеги.
Я маю право скаржитися на свою сім’ю,
але я не потерплю, щоб інші це робили.
Глянь на себе.
Що?
Пані Сін!
Як довго ви там сиділи?
Пане Кє!
О боже.
-Пані Сін, зачекайте. -Чекайте. Відпустіть…
Вибачте.
Я думала, ви тепер мене ненавидите.
Я люблю вас.
Що ти тут робиш? Зустрічаєшся з Ха Лі?
Так. Тут нічого поганого не сталося?
Що? Мамо, тут нічого поганого не сталося?
Ні, а що?
Йон Со питає. Я іду доставити їжу.
-Іди, хутко. -Я пішов.
Гляньте на нього. Я просто запитала про магазин.
-Пані Хан. -Так.
Розливне пиво й дві порції смаженого курча.
Для нас із Ха Лі.
-По одному? -Так.
Авжеж.
Я наллю пива.
Гаразд.
Не думаю, що вона знає. Дякувати богу.
Боже, у президента «go food» роман із працівницею компанії.
Але хтось викрив, що вона зустрічається з двома.
Здійнявся такий скандал.
Чекайте, дочка власника працює в «go food».
-Так. -Ага.
Гей, ти розливаєш наше дорогоцінне пиво. Зупинися.
-Вибачте. -Ну ж бо, Йон Со.
Запитати у власника?
Пане.
-Що? -Ви казали,
ваша дочка працює в «go food», так?
Так, а що?
Що? Чому ти кричала? Що там?
-Я… -Ось.
-Ось… -Я…
пригощаю вас всіх напоями
-і їжею! -Справді?
Дайте мені сюди меню.
-Авжеж. -Мені два пива.
-Пане, можна пиво? -У нас так багато гостей.
-Повільніше. -Так, лагідніше.
Боляче?
Трохи лагідніше.
-Це не те. -Це не те.
Я повернуся пізніше.
Чекайте.
Це ти винен!
Я теж не в захваті.
Що?
Повільніше.
Спробуймо цю сторону.
Я ненавиджу,
коли ти дихаєш на мене.
Чому ти шепчеш?
Краще так, ніж кричати.
-Я намагаюся бути милим. -Не треба, будь ласка.
Ось!
Смачно пахнеш. Що це за аромат?
Годі вже!
Ґудзики сам застібай.
Ти дістав усе, що я хотів?
Навіщо ти змусив мене це робити?
Навіщо тобі раптом стільки книг?
Мені нудно.
Голова компанії не дозволяє мені працювати.
Я думав, тобі пригодиться.
Що робитимеш
стосовно Ха Лі?
Голова Кан абсолютно проти.
Не звалюй все на нього.
А ти відмовився б від Йон Со, якби її батько був проти ваших стосунків?
Я не хочу засмучувати дідуся,
але й Ха Лі я не покину.
Ніколи б не подумала, що потрачу 457 000 вон на курятину.
Може, обрамити цей чек?
Навіщо було пригощати всіх?
А ти як думаєш? Я не хотіла, щоб всі про тебе дізналися!
Дякую.
Тепер доведеться затягнути пасок.
Цього місяця я без грошей.
Моя шия.
Болить?
Йон Со, тобі, мабуть, боляче?
Де? Тут?
-Тут болить? -Трохи дере ось тут.
Гей, Сін Ха Лі.
Радій, що маєш таку подругу, як я.
Ще б пак.
Тому я так добре до тебе ставлюся.
Так.
Це все через Ю На.
Чому ті двоє мовчать, наробивши стільки галасу?
Мін У тобі телефонував?
Так, але…
Але?
Я просто
не підняла слухавку.
Чому? Треба було накричати на нього.
Спочатку я збиралася,
але, обдумавши, зрозуміла,
що це й моя вина теж.
Один із коментаторів сказав:
«Якщо вона була закохана в нього сім років,
виходить, вона сталкер?»
Не зважай на дурні коментарі. На тебе це не схоже.
Гей, ти теж казала, що я була одержима ним.
Це дещо інше.
Якщо моя найкраща подруга теж так думала,
тоді що…
Ю На думала про мене?
Тож я просто скажу…
що ми квити.
Як ти можеш таке казати в цій ситуацію?
На твоєму місці я б дала Ю На по пиці.
Мене називали «Кривавою головою», пригадуєш?
Показати, на що я здатна?
Йон Со.
Ха Лі.
Що?
Алло?
Алло. Пані Сін Ха Лі?
Хто це?
Я телефоную нагадати дещо важливе.
Здогадуєшся, що?
Тхе Му, що ти робиш?
А ти як думаєш?
Телефоную дівчині, яка ігнорує свого пораненого хлопця.
Я думав, ти зайдеш після роботи.
Вибач. Сьогодні багато всього сталося.
Знаєш, хто зараз зі мною?
Що? Хто з тобою?
Подруга.
Ти, напевне, її теж знаєш.
Я? Подруга, яку я знаю?
-Хто це? -У мене є подруга.
Дбайлива подруга, яка мене слухає, і завжди поряд, коли я злюся.
Власне, вона схожа на тебе, якщо так подумати.
Значить, вона симпатична, так?
Ні. Вона дуже потворна.
Що? Гей!
Я жартую.
Та подруга —
дарунок-подяка від тебе,
коли ми ходили на концерт.
Лялька-журбина.
Лялька, з якою я говорю, коли мені тривожно.
Зрозуміло.
Чому ти зітхаєш?
Щось сталося?
Ні, я просто…
так позіхала.
Ти позіхала під час розмови з кавалером?
Це трохи грубо.
Ні, я…
Я погано спала минулої ночі.
Невже?
Я чув, як ти сопіла.
Я не соплю.
Невже я сопіла?
Ні.
Ха Лі.
Знаєш?
Що?
Чесно кажучи, прямо зараз
я відчуваю полегшення.
Я погано почувався,
приховуючи наші стосунки…
від дідуся.
Але тепер, коли не треба це приховувати,
я відчуваю полегшення.
Тепер я хочу всім розповідати про нас
і зустрічатися з тобою, не ховаючись.
Тож…
щоб так і було, Ха Лі…
Так.
Ми повинні…
одружитися…
Алло?
Зв’язок поганий…
Алло.
Алло?
Ха Лі?
Алло?
Я тебе не чую. Алло?
Ха Лі.
Ха Лі!
Чекай, де монети?
Монети…
Чорт.
Чому зв’язок зник у такий важливий момент?
Думаю, пришлю Тхе Му наступного місяця.
Тож подбай про авто й дім у Нью-Йорку.
Так, гаразд.
Я їду в Штати?
Де ти був?
Скажи мені. Я їду?
Сідай.
Ти мені нічого про це не казав.
Ти робиш це через Ха Лі?
Хочеш розлучити нас?
Думаєш, ми розстанемося?
Знаю.
Я знаю, цього недостатньо, аби розлучити вас.
То навіщо ти це робиш? На тебе це не схоже.
Гаразд, скажімо,
я схвалюватиму ваші стосунки.
Але, коли люди дізнаються, що ви зустрічаєтеся,
думаєш, вона зможе ходити на роботу?
Колеги пліткуватимуть у неї за спиною.
З тобою все буде славно,
але ж вона просто співробітниця.
Вона не витримає цього.
Поки не стався скандал,
попрацюй в американському відділені два роки.
Якщо за той час не передумаєш,
я дам згоду.
Ні.
-Тхе Му. -Нема різниці: 2 чи 20 років.
Мої почуття не зміняться.
Крім того…
Я хочу, щоб вона була поруч.
Я одружуся з Ха Лі.
-Тхе Му! -Тоді люди не пліткуватимуть.
Тому, будь ласка,
схвали ці стосунки.
Може, слід було сказати Тхе Му.
Слід було спершу сказати Ха Лі про шлюб.
Пообідаймо разом на вихідних.
Справді?
Останнім часом нам було не до побачень.
-З нетерпінням чекатиму. -Гаразд.
Йон Со.
Тату, що ти тут робиш?
Заїхав, щоб, поміж іншим, побачити тебе.
Хто це?
Вітаю, пане. Я Ча Сон Хун. Я…
Кавалер моєї доньки?
Ти за мною спостерігав?
Багато людей готові доносити мені всяку всячину.
Радий знайомству, пане.
Думаю, Йон Со приховувала тебе,
бо не хотіла знайомити тебе зі мною.
Як щодо спільної вечері?
Що ти надумав?
Ти про що?
Чому я не можу повечеряти з хлопцем моєї дочки?
Не затягуймо. Може, сьогодні?
Так, добре змішай начинку.
Знаю, ми повинні їм допомагати,
але вони змушують нас робити все за них.
Погляньмо на позитивний бік.
Ефективніше, щоб ми продовжували це робити.
Я хочу жбурнути їм свою заяву на звільнення, бо це несправедливо,
але я не можу, бо мушу одружитися.
Одружитися?
Пане Кє, ви одружуєтеся з пані Йо?
Що ще мені робити? Уся компанія знає про нас.
Пора бути відповідальним.
Годі верзти дурниці.
Шлюб. Ото придумав.
Вам подобається, пані Йо!
Пані Сін Ха Лі?
Голова Кан хоче ваш бачити.
Голова Кан хоче мене бачити?
Я повернуся.
Чому він її викликав?
Може…
Пані Сін звільнять?
Не говори дурниць.
Подивимося, що буде.
Чому ви мене кликали, пане?
Я хочу відправити тебе на фабрику в Теджон,
доки ситуація не уладнається.
Те…
Ви маєте на увазі…
Хіба в Теджоні не дистрибуційний центр?
Дослідниці нічого там робити.
Якщо не згодна —
звільняйся.
Зві…
Звільнитися?
Ще щось опублікували?
Ні.
Багачі мене лякають. Вони видалили усі статті з плітками.
ЛІКАРНЯ СЕУЛ КАНСОН
Думаєш, та дослідниця, Сін Ха Лі, досі там працює?
Та ні. Її, мабуть, уже звільнили.
Подейкують, окрім сина голови компанії, в неї був ще один кавалер.
Тоді точно звільнили.
Про що ви говорите?
Що ви щойно сказали?
Де ви…
Чому ти мені не сказав?
Пане?
-Я… -Ти мусив…
Ти мусив мені сказати.
Ха Лі довелося страждати наодинці.
Я навіть не знав.
Їдете в офіс? Зачекайте, поки голова компанії заспокоїться…
Ще зачекати, втративши стільки часу?
Я цього не робитиму.
Ви мусите це почути. Зараз…
КОМАНДА РОЗРОБНИКІВ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ 1
Де пані Сін?
Її викликав до себе голова Кан.
Уже давно викликав, але вона досі не повернулася.
Чорт.
Що ти тут робиш?
Що ти сказав Ха Лі?
Сказав, що переводжу її в регіональний офіс.
А якщо вона проти,
то нехай звільняється.
Невже…
Невже це обов’язково?
Ти, певне, теж чув плітки.
Знаєш, що вона наробила? Як постраждала компанія?
Хіба це її вина?
Це я винен.
Вона мені перша сподобалася.
Я заварив кашу.
Думаю, ти не усвідомлюєш, як усе серйозно.
Рада директорів
може просити тебе взяти відповідальність за ситуацію
і піти у відставку.
Якщо так і буде,
я візьму на себе відповідальність і звільнюся.
Тому…
не чіпай Ха Лі.
Тхе Му!
-Вітаю. -Привіт.
-Його тут нема. -Молодий власник сьогодні не тут.
-Молодий власник? -Так.
-Будь ласка, сідайте. -Авжеж.
Ви маєте на увазі батька Ха Лі?
Любий, вийди-но на секунду.
Навіщо?
Що там?
-Ось він. -Що там?
-Боже мій. -Це не він.
То був…
Тут був високий і симпатичний хлопець.
Так.
З молодою пані.
Молода пані й високий хлопчина?
Ви про Ха Лі й Ха Міна?
Мабуть, мають на увазі наший дітей. Вони високі.
Я теж так думаю.
Ось і він.
Вродливий молодий власник!
Схоже, ви помилилися.
Це колега моєї дочки.
-Що? -Його звати пан Кє.
Упевнена, це саме той хлопець.
Вітаю. Ви…
Так, пане Кє.
Що привело вас у наше кафе так рано?
Ха Лі повернулася додому?
Що? Ха Лі пішла на роботу.
Так.
Хіба вона не на роботі?
Що? Гей!
-Треба поговорити. -Авжеж.
Вибачте. Наступного разу я представлюся як слід.
Тату й мамо.
Гаразд.
Він щойно назвав нас татом і мамою?
Так.
Ви просите мене написати заяву на звільнення, пане?
Так. Звільнися
і покинь нашу компанію.
Я не можу…
зробити цього, пане.
Що?
Я не звільнятимуся.
Ви знаєте, як важко я працювала з першого дня?
Продукти, які я придумала?
Усі вони тогоріч ввійшли в п’ятірку найкращих.
Моя «Бажана риба» ввійшла в трійку найкращих.
А ще я наймолодша співробітниця, нагороджена «Mega Hit award».
Не думаю, що доцільно мене звільняти.
Якщо любов — це злочин,
то так, я злочинниця.
Але звільнятися?
Я не звільнятимуся, пане!
Не слід було казати останню частину.
Ха Лі, ти ідіотка!
Навіщо було це казати?
Вона не відповідає.
Що сталося?
Зараз важко пояснити.
Можна позичити твій телефон? Не маю свого.
Свояче.
Надіюся, ти помиришся з моєю сестрою, зятю.
Відколи це пан Кє тобі зять?
-Мамо. -Мамо.
Ви звернулися до нас, наче ми з вами теж родичі.
Ви з Ха Лі…
Зустрічаєтеся? Пане Кє?
Ну ж бо, скажіть нам!
Які у вас стосунки з Ха Лі? Чого ви прийшли до нас?
-Що? Кажіть! -Мамо, це…
Годі мене так називати!
Вам же ж за 40. Як ви посміли зустрічатися з Ха Лі?
Думаєте, вам можна, бо ви вродливий?
Як ви посміли?
Люба, не варто застосовувати силу.
Тобі краще піти.
-Куди? -За що?
Я згодом усе поясню.
Мамо й тату.
Знову за своє.
Куди ви йдете, пане Кє.
-Пане Кє! -Мамо, послухай мене.
Це не пан Кє. Це президент «go food», пан Кан.
Що?
Що ти верзеш?
Як той чоловік може бути…
Я серйозно!
Мені було важко не розголошувати таємницю.
Тепер нам не доведеться лити піт. У вас багатий зять!
Що? Він багатий?
Президент?
Багатий…
Ви мене засмучуєте.
ТЕЛЕФОН ХА МІНА ВІН ЙОГО НЕ КРАВ
Де ти, Ха Лі?
Сон Хуне.
Усе гаразд? Якщо не хочеш тут бути, можемо просто піти.
Настрій батька може змінитися і він зчинить бучу.
-Давай… -Усе гаразд.
Зрештою, колись нам довелося б це зробити.
Ходімо.
Як давно ви зустрічаєтеся?
Понад місяць, пане.
Я хвилювався за свою дочку, тому розвідав інформацію.
У тебе нема батьків.
Тебе виховав голова Кан, так?
Так, пане.
Якщо ти виріс за підтримки голови Кана,
значить, не можеш піти з «go food» і працювати в іншій компанії?
-Ходімо, Сон Хуне. -Йон Со.
-З мене досить.
Навіщо ти все це затіяв?
А що тут такого?
Він може стати моїм зятем.
Зятем?
Так.
Ти в мене єдина дочка. Хтозна?
Хіба я не можу поцікавитися, чи мій зять може успадкувати мою компанію?
Ти кажеш, що схвалюєш мої стосунки з Сон Хуном?
Якби я не схвалював, то чи кликав би його на вечерю?
Знаю.
Я знаю, яким упертим і зверхнім я був.
Але я не хочу сваритися зі своєю єдиною дочкою.
Тож давайте просто спробуємо пізнати один одного трохи краще, так?
Крім того, може, повернешся додому?
Йон Со.
Гаразд.
Але мені треба час, щоб обдумати повернення додому.
Що про це думаєш?
Це просто мій тато.
Знаєш, кажуть, перед смертю люди дивно поводяться.
Може, він хворий?
Я так не думаю.
Коли стається щось хороше,
сприймай це позитивно.
Не думай про погане.
Просто я його ніколи таким не бачила.
Вибач, Сон Хуне.
У тебе є серветки?
Ні.
Що?
Що це?
Нічого. Поклади назад.
Це мені, чи не так?
Обручка?
Діамантова обручка?
Зробиш мені пропозицію?
Ну, скоро твій день народження.
Це подарунок.
Що? Ти не збираєшся освідчитися мені?
Ну, рано чи пізно це станеться.
Але я не отримав дозволу від твого батька.
І не знаю, що думати.
Сьогодні ми отримали схвалення батька.
І я теж хочу побратися.
Що?
Тож…
одружімося.
Сон Хуне.
Ти не хочеш одружуватися зі мною?
Річ не в тім.
Годі вже відбирати в мене слова.
Ти вийдеш за мене?
Оце так. Сін Ха Мін надіслав голосове повідомлення.
Боже.
Ха Лі, це я.
Де ти? Чому не відповідаєш на мої дзвінки?
Я всюди шукав, але я не зміг тебе знайти.
Ти ховаєшся, бо гніваєшся на мене?
Будь ласка, передзвони.
Ха Лі, де ти?
Я…
біля новорічної ялинки?
Біля телевежі Намсан.
Що ти там робиш?
Не знаю.
Мені нікуди було йти, тож я йшла, куди ноги несли.
Просто так?
Нікуди не йди. Я їду.
Чекай…
Ти уявляла, як я хвилювався?
Я не дитина мала.
Ніколи більше не зникай,
не сказавши мені.
Переклад субтитрів: Наталія Боброва