SERIÁL NETFLIX
Nechtěla jsem vám už od začátku lhát.
Jen jsem šla na rande naslepo a potkala jsem pana Kanga…
Rande naslepo?
Proč jste tam byla vy?
Má kamarádka je Čin Jong-so z Marine Group.
Nechtěla na to rande naslepo jít, tak…
A dál?
Když pan Kang zjistil, že to byl podfuk,
chtěl, abych předstírala, že jsem jeho dívka,
protože nechtěl ztrácet čas randěním naslepo.
Takže jste nejdřív nebyli skutečný pár,
ale začali jste se vídat, jen abyste mě podvedli?
- Ano, pane. Ale… - Jestli mezi vámi nic není,
- tak o tom už nechci víc slyšet. - Ale…
Přestaňte se s ním vídat.
Asi byste nechtěla být v situaci,
kterou si ostatní mohou špatně vyložit.
Pane, musím vám něco říct…
Ano, Sung-hune?
Cože?
Co je s Te-muem?
Nechte mě!
Ano, jedeme.
Mami!
Pojď, Te-mu!
Tati!
Jak se opovažujete sem přijít?
Pane.
Neslyšela jste mě?
Nechci, aby někdo viděl něco, co by se dalo vyložit špatně.
Dědo…
Nechci, abyste mi tak říkala!
Čí myslíte, že je to chyba, že měl Te-mu nehodu?
Jsem v pořádku, nemusíš být naštvaný.
Není ti nic, Te-mu?
Máš ještě jiná zranění?
Ty sis vymyslel falešný vztah, protože jsi nechtěl na rande naslepo?
Jak sis mohl vymyslet tak absurdní věc?
Už půjdu, prezidente Kangu.
Dědo.
Ten vztah není falešný.
Já Šin Ha-ri miluju.
11. DÍL
Ty jsi…
o tom také věděl?
Omlouvám se, pane.
Takže jste mě podváděli oba?
Vy syčáci!
Nezlob se na Sung-huna.
Je to můj tajemník. Musí být na mé straně.
Co tě to napadlo?
Musíš to skončit. Hned teď!
Dobře.
Ale…
Nečekej, že budeš mít pravnoučata.
Cože?
- Co tím… - Myslím, že nikdy nepotkám ženu,
kterou bych miloval tak jako Ha-ri.
Takže je to na tobě,
pokud chceš, abych se věnoval pouze práci a nikdy se neoženil.
Tak ty mi vyhrožuješ?
Dědo, tak jsem to…
Co kdybych řekl: „Jen přes mou mrtvolu?“
Líbila se ti jako Kum-hui.
Tehdy
jsem ale netušil, že je to všechno lež!
Všechno, co o ní vím, byla lež.
To já ji k tomu donutil.
Donutil jsem ji podepsat smlouvu.
Skoro za všechno můžu já.
Tak svou nenávist směruj na mě
a ji tak přísně nesuď.
Mám ji opravdu rád,
dědečku.
Jsem ráda, že se Te-mu nezranil vážně.
Předseda Kang musel být opravdu překvapený.
To byl.
Mimochodem, co ti řekl?
Dal ti peníze a řekl ti, ať se s ním rozejdeš?
Snažíš se mě rozveselit?
Ale vůbec ne!
Nepamatuješ si mého bývalého? Toho, co hrál v kapele?
Táta mu dal obálku s penězi, protože jsem jím byla tak posedlá.
A on i s tou obálkou prásknul do bot.
Co zas?
Proč poslední dobou tak často prší?
Jong-so, promiň, ale musím zpátky do nemocnice.
Co? Proč? Vždyť prší!
Omlouvám se. Můžeš zastavit?
Měl byste se vrátit, pane.
Dobře.
Omlouvám se.
Venku prší,
a tak jsem se bála
o Te-mua.
Můžeš jít dál.
Nerozsvěcuj.
Co tam děláš?
Díval jsem se z okna.
Proč ses vrátila?
Neříkej mi, že…
Protože jsem ti chyběl?
Ano, máš pravdu.
Pojď sem.
Vidíš to?
Tu budovu N Soul Tower?
Právě jsem si vzpomněl, že mi otec jednou řekl, že její věž
vypadá jako vánoční stromek.
Co myslíš?
Když to říkáš, tak trochu ano.
Toho dne
se můj otec dostal do nepříjemné situace.
Nachytal jsem ho, jak balí dárky.
S pláčem jsem se ptal, jestli Santa neexistuje,
a moje matka mě nemohla utěšit.
To je muselo dost rozhodit.
Ano.
Ale matka mi řekla,
že Santa nemá čas, tak požádal tátu, aby mi ty dárky zabalil.
To bylo chytré!
Tak jsem ještě pár let na Santu dál věřil.
Ani nevím, kdy jsem se naposledy
tak dlouho díval, jak prší.
Díky, že ses vrátila, protože ses o mě bála.
Nesnášel jsem to.
Soucitná slova nebo znepokojené výrazy.
Měl jsem pocit, že nikdo neví, co skutečně cítím.
Jako by to byla jen prázdná slova a činy.
Tak jsem předstíral, že jsem v pohodě, a nakonec jsem tomu sám uvěřil.
Ale jednou…
jsem si uvědomil, že uvnitř odumírám.
Nějakou dobu jsem dost trpěl.
Myslím,
že kdokoli by to cítil stejně.
Nehoda mých rodičů…
se stala kvůli mně.
Nejezděte, mami.
Dneska mám narozeniny.
Tati, říkal jsi, že se mnou dnes půjdeš do lunaparku.
Ale Te-mu.
Hned jsme zpátky, dobře?
Už se vracíme a půjdeme do toho lunaparku, Te-mu.
Brzy tam budeme.
Ale pospěšte si! Už tak jdeme pozdě.
Rychle!
Ale Te-mu, takhle bys s mámou mluvit neměl.
Ano, dobře.
Už jedou?
Ano. Už brzy je uvidíš.
Musíme si pospíšit.
Tati!
Nedívej se tam, Te-mu!
- Mami! - Nedívej se!
Mami!
Te-mu, pojď!
Mami!
Te-mu!
Tati!
Neplač, Te-mu!
Mami!
Nikdy nevidím
tváře mých rodičů ve snech.
Vždy jen jejich hlavy zezadu.
A pokaždé
si myslím, že mě nenávidí.
A proto…
jim ani ve snech nemůžu
vidět do tváří.
Jak můžeš říct
něco tak směšného?
Te-mu.
Víš, jak krásně ses usmíval,
když jsi teď mluvil o svých rodičích?
Z tvého úsměvu bylo poznat…
jak moc tě rodiče milovali.
Měli tě moc rádi. Opravdu si myslíš…
že tě nesnášejí?
Ach jo.
Teď, když jsem slyšela tvůj příběh, bojím se.
Že si tajně myslíš, že tvá nehoda byla kvůli mně, a začneš mě nesnášet.
Vůbec ne!
Jak si to můžeš myslet?
Tak se podívej.
To přece děláš.
Jak by tví rodiče mohli…
nesnášet vlastního syna?
Nejspíš chtějí,
abys byl šťastný víc než kdokoli jiný.
Já…
myslel jsem, že si to nezasloužím.
Myslel jsem, že už si nikdy…
nebudu moct odpustit.
Jsem si jistá…
že chtějí, abys byl šťastný.
Nejspíš chtějí,
aby ses osvobodil od minulosti…
a žil šťastně jako ostatní lidé.
Co je to se mnou?
Opravdu jsem tu usnula?
Krásně se vyspi.
Ty!
To jdeš tak brzo do práce?
Ano.
Dnes toho máme v práci hodně.
Pracuješ tak tvrdě, aby sis vydělala.
Ale zvládneš to! Hezký den!
Dobře.
A vždy buďte opatrní.
- Ano, ale… - No tak.
Neodbývej se s jídlem a nejez nic divného, dobře?
- Dobře. - Jsem na tebe pyšná.
Tak jdi.
- Ahoj, uvidíme se později. - Dobře.
Kde mám telefon?
Nenechala jsem ho v nemocnici?
Ha-ri!
Co tady děláš?
Na, Ha-ri.
Jé!
Nechala jsem ho tady? Já myslela, že jsem ho ztratila!
Díky moc.
Podívej se na komentáře u videa s tebou a Min-uem.
Proč?
Radši se na ně podívej.
Ju-ra zase všechno zpackala.
Šéfkuchaři I Min-uovi a té výzkumnici to spolu sluší.
To je pravda. Možná spolu chodí.
Brzo ráno ti ten telefon zvonil,
tak jsem začala pátrat, jestli se něco neděje.
Sluší jim to spolu, že?
I jako jeho přítelkyně si myslím,
že společně vypadají velmi dobře.
Možná až moc.
Ona už sedm let Min-ua tajně miluje
a jako kamarádka se s ním vídá.
A teď ho balí a vymlouvá se na práci.
Nejvtipnější na tom je, že její přítel je prezidentem firmy.
Pořád předstírá, že je tak milá a laskavá
a hraje si na oběť,
přitom pendluje mezi dvěma muži.
Je mi z toho zle.
Pokud je to pravda, není ta výzkumnice z GO Food úplná zmije?
Mimořádná zpráva! Její přítel je prezident GO Food!
Bože můj! Tak ona podvádí prezidenta i šéfkuchaře?
Panebože…
Takže chodí se šéfem, aby jinému zajistila práci?
To je jako zápletka hodně špatného seriálu.
Ta výzkumnice je vážně něco.
Myslíš, že to v tom komentáři je pravda?
Ano. Proto to zveřejnila.
A ta fotka mluví za vše.
Jak může teď chodit s podřízenou?
Jaký má smysl to video mazat
a blokovat komentáře,
když lidé jako vy stejně takhle klevetí?
Pane, tak to není.
Jen jsme měli strach.
Jestli máte obavy,
tak si dávejte pozor na vlastní pusu!
Chtěli s vámi mluvit z vedení, že? Co říkali?
Chtějí slečnu Šinovou potrestat?
Slečno Kimová, dala jste na dveře papír, jak jsem říkala?
Ano.
VSTUP ZAKÁZÁN KROMĚ TÝMU 1
Všichni jsme součástí oddělení vývoje potravin.
Jsme přece jako rodina, ne?
Věděli jste, že ti dva spolu chodí?
Kdybychom to věděli,
měli bychom takhle šokované výrazy?
Čím vlastně slečna Šinová prezidenta Kanga svedla?
Myslíte, že prezident Kang ví, že ho podvedla?
Proč podle vás dnes nepřišel do práce?
Musí z toho být šokovaný a zklamaný.
Na jeho místě bych do práce taky nešla.
Nemohla bych.
Promiňte, že jdu pozdě.
Víte, kolik je hodin? Jak to, že jdete tak pozdě? A neberete mi telefon!
Omlouvám se. Ztratila jsem ho.
- Hezký den. - Nashle!
Víte, jaká je situace, že?
Ano.
- Ale, paní Joová… - Vydržte! Jen poslouchejte.
Vedení chce, abychom přestali.
Cože?
- Cože? - Smazali to video
a zablokovali všechny komentáře,
ale už se to rozneslo. Nevypadá to dobře.
Zřejmě usoudili, že není dobrý nápad pokračovat v projektu,
který nese vaše jméno.
Co se s tím projektem ale stane?
Ten převezmou týmy 2 a 3.
A co budeme dělat my?
Chodit do práce jen tak?
Chtějí, abychom pomáhali týmům 2 a 3.
Dřeli jsme na tom jak mezci,
ale zásluhy si přivlastní ostatní týmy?
Doufal jsem, že mě tentokrát povýší.
Tak asi ne…
Předseda Kang se bál, že by se Te-mu naštval,
tak nařídil, aby mu to neříkali.
Vážně?
A co ty? Jsi v pořádku?
Kolegové tě pomlouvají?
Ne. Vůbec ne.
Právě jsem se chystala jít s kolegy na oběd.
Musím končit.
Tak dobře.
Ano. Zavolám ti později.
Já tebe taky. Miluju tě.
Koukám, že máš dobrou náladu.
Co? Proč na mě tak zíráš?
- Chceš mi snad něco říct? - Dávej si pozor!
Copak neznáš svého otce?
Proč mi kazíš radost?
Proč vytahuješ tátu?
Nedávej v práci tak okatě najevo, že máš vztah.
Bude se zlobit, až zjistí, že chodíš se Sung-hunem.
Hleď si svého.
Opovaž se mu to říct a já tě zabiju!
Neboj se!
Nedělám to kvůli tobě!
- Co? - To není kvůli tobě!
Neřeknu mu to
kvůli Sung-hunovi.
To je poslední laskavost…
kterou mu mohu prokázat.
Už mě chápeš?
Jasně.
No teda!
Asi se jí Sung-hun fakt líbil.
Škoda, že máme stejný vkus i na muže.
Možná jsem neměla chodit do práce.
Ano.
- Chvilku posedíme. - Ano.
Dobře.
Kde je asi slečna Šinová? Neviděla jsem ji v jídelně.
Přestaňte si o ní dělat starosti. Musíme se starat o sebe.
Naše pracovní životy se kvůli komusi dost zhorší.
Slyšelas to?
Ta z vývojového týmu 1, co chodí s prezidentem Kangem…
Prý dostala cenu Mega hit, protože je to jeho přítelkyně.
- Vážně? - Ano.
Viděla jsem ji na fotce a není ani tak hezká.
Jak asi svedla prezidenta Kanga?
Že jo?
Zdá se, že měla taky hodně známostí.
- Neřekneme to prezidentovi Kangovi? - Uděláš to?
- Zdá se, že se bavíte. - Pane?
Musí být zábava mluvit o něčem,
- co jsou jen drby! - Kdo jste?
Já? Já jsem z Vývojového týmu 1.
Jako ta zaměstnankyně, o které jste mluvil.
Zástupce ředitelky Gje Bin.
Těší nás.
Nedostala tu cenu, protože chodí s prezidentem Kangem.
Odjakživa je velmi schopná.
- Že jo? - Ano.
Slečna Šinová byla ve své práci vždy dobrá.
Ano.
Dostala tu cenu dřív než starší kolega.
A tím kolegou jsem já.
- Ano, pane. - Porazila mě.
- Tím se vše vysvětluje. - Jistě. Ano.
Nemluvte tak zle o něčem, o čem nic nevíte.
Dobře?
A naše slečna Šinová
je navíc mnohem hezčí než vy.
Co?
Vidíš? To je…
Jdeme.
Sbohem, pane. Počkej na mě!
Pane Gje, to se vám povedlo. Neřekla bych to do vás.
To nic.
Ano. Ty jsi na to brblal nejvíc,
ale přeci jen je to tvá kolegyně, že?
Ano a kolegyně je třeba se zastat.
Nevadí, když já pomlouvám svou rodinu,
ale nesnesu, když to dělají ostatní.
No tedy.
Co?
Slečno Šinová!
Jak dlouho tam jste?
Pane Gje!
Panebože.
- Slečno Šinová, počkejte. - Počkejte…
Omlouvám se.
Už jsem myslela, že mě nenávidíte.
Mám vás moc ráda!
Co tě sem přivádí? Máš schůzku s Ha-ri?
Ano. Stalo se tu něco?
Co? Mami, nic zlého se tu nestalo, že ne?
Ne, proč?
Jong-so se ptala. Jedu na rozvážku!
- Tak jeď! - Ahoj!
To je trouba! Ptala jsem se na bistro.
- Paní Hanová. - Ano.
Točené pivo a dvě porce smaženého kuřete.
Pro Ha-ri a pro mě.
- Pro vás? - Ano.
Už jdu!
Natočím to pivo!
Dobře!
Díky bohu, že to ještě neví.
Bože, prezident GO Food chodí s podřízenou.
Ale někdo odhalil, že ho podvádí,
a celé je to teď pěkná kaše.
Počkat, dcera majitelů bistra pracuje v GO Food.
- Ano. - Jistě.
Přetéká ti sklenice! Dávej pozor!
- Omlouvám se! - No tak, Jong-so!
Zeptáme se majitelů?
Pane!
- Ano? - Neříkal jste,
že vaše dcera pracuje v GO Food?
Ano, proč?
Co je? Proč jsi křičela? Co se děje?
- Já… - Tady.
- Tady… - Já…
platím všem pití
- i jídlo! - Vážně?
Jídelní lístek!
- Jistě. - Chci dvě piva.
- Pane, donesl byste mi pivo? - Máme tolik zákazníků.
- Pomalu. - Opatrně.
Bolí to?
Tak trochu jemněji.
- To není… - To není…
Přijdu později.
Počkejte!
Je to tvoje vina!
Taky mě to štve!
Co?
Pomalu.
Nejprve tuhle stranu.
Taky se mi nelíbí,
když mi dýcháš za krk.
Proč šeptáš?
Lepší než křičet.
- Chtěl jsem být milý. - Tak toho nechej!
Tady.
Voníš hezky. Jakou používáš kolínskou?
No tak!
Zapni si to sám.
Máš všechno, co jsem chtěl, že?
Proč jsem se s tím musel tahat?
K čemu najednou potřebuješ tolik knih?
Nudím se.
Předseda mě nenechá nic dělat.
Myslel jsem, že se ti hodí.
Co budeš dělat
ohledně Ha-ri?
Předseda Kang je proti.
Nemůžeš ho do toho nutit.
Vzdal by ses Jong-so, kdyby vám to její otec neschválil?
I když je mi dědečka líto,
Ha-ri se nevzdám.
Nikdy by mě nenapadlo, že utratím 457 000 wonů za kuře.
Možná bych si to měla zarámovat.
Tak proč jsi platila za všechny?
Proč myslíš? Nechtěla jsem, aby to o tobě všichni zjistili!
Díky.
Už tak mám hluboko do kapsy.
Tenhle měsíc budu fakt na mizině.
Můj krk.
Jsi zraněná?
Jong-so, kde to bolí?
Kde, tady?
- Bolí to tady? - Ano, tady.
Hele, Šin Ha-ri,
buď vděčná, že máš kamarádku, jako jsem já.
Jistě.
Proto se k tobě chovám tak hezky.
Jasně.
To všechno kvůli pitomé Ju-ře!
Proč jsou ti dva tak potichu po tom, co způsobili?
Volal ti Min-u?
Ano, ale…
Ale?
Já…
Nezvedla jsem to.
Proč? Měla jsi ho seřvat!
Nejdřív jsem chtěla,
ale přemýšlela jsem o tom.
Je to i moje chyba.
V jednom z komentářů byla dobrá poznámka.
„Jestli do něj byla zakoukaná sedm let,
není to v podstatě stíhačka?“
Tak hloupé poznámky by tě neměly zajímat. To se ti nepodobá.
Tys taky řekla, že jsem jím byla posedlá.
To je něco jiného.
A když si to myslela i moje nejlepší kamarádka,
co si pak pomyslí…
Co si myslí Ju-ra?
Takže prostě řeknu…
že jsme si kvit.
Jak to můžeš o téhle situaci říct?
Kdyby to bylo na mně, dala bych Ju-ře pěstí.
Říkali mi Krvavá hlava, pamatuješ?
Mám ti znovu ukázat, co umím?
Jong-so.
Ha-ri.
Co to?
Haló?
Dobrý den. To je slečna Šin Ha-ri?
Kdo volá?
Volám, abych ti připomněl něco důležitého.
Tušíš, co to je?
Co to děláš, Te-mu?
Co myslíš?
Volám přítelkyni, která ignoruje zraněného přítele.
Čekal jsem, že se po práci zastavíš.
Omlouvám se. Dneska toho mám hodně.
Víš, s kým teď jsem?
Co? S kým jsi teď?
S kamarádkou.
Nejspíš ji znáš taky.
Já? Kamarádka, kterou znám?
- Kdo je to? - Je to kamarádka,
která je pozorná a naslouchá mi, když jsem naštvaný.
Vlastně se ti asi hodně podobá.
Tak to musí být asi moc hezká, co?
Ne. Je příšerně ošklivá.
Cože?
Dělám si srandu.
Ta kamarádka
je dárek, cos mi dala jako díky,
když jsme spolu byli na koncertě.
Je to ta panenka.
Panenka, se kterou si můžu povídat o svých obavách.
Aha.
Proč vzdycháš?
Děje se něco?
Ne, já jen…
Jsem si zívla.
Zíváš, když mluvíš se svým klukem?
To je trochu kruté.
Ne, já…
V noci jsem špatně spala.
Opravdu?
Slyšel jsem, jak chrápeš.
Já nechrápu.
Vážně jsem chrápala?
Ne.
Ha-ri.
Víš to?
Vím co?
Upřímně, cítím,
jak moc se mi ulevilo.
Měl jsem špatný pocit z toho,
že náš vztah držíme v tajnosti…
před dědou.
Ale teď, když už to nemusím skrývat,
se mi ulevilo.
Odteď o tom budu všem říkat
a scházet se s tebou veřejně.
Ale…
abych to mohl dělat, Ha-ri…
Ano?
Měli bychom se…
vzít…
Haló?
Hovor se přerušil…
Haló?
Ha-ri?
Haló?
Neslyším tě. Haló?
Ha-ri!
Počkat, mám ještě nějaké mince?
Mince…
Sakra.
Proč se to přerušilo právě v takovou chvíli?
Myslím, že příští měsíc tam pošlu Te-mua.
Takže v New Yorku zařiďte bydlení a vůz.
Ano, dobře.
Pojedu do Spojených států?
Kdes byl?
Povídej. New York?
Posaď se.
Vůbec jsi mi o tom neřekl.
Děláš to kvůli Ha-ri?
Snažíš se nás rozdělit?
Myslíš, že se rozejdeme?
Já vím.
Vím, že to nestačí, aby vás to rozdělilo.
Tak proč to děláš? Tohle nejsi ty.
Dobře, tak řekněme,
že vás dva schvaluji.
Ale když lidé zjistí, že spolu chodíte,
myslíš, že se bude moct vrátit do práce?
Zaměstnanci budou klevetit.
Tebe to možná neovlivní,
ale ona je zaměstnankyně.
Takový tlak nevydrží.
Než se to přežene,
budeš dva roky pracovat v americké pobočce.
A jestli si to do té doby nerozmyslíš,
pak vám to posvětím.
Ne.
- Te-mu. - Dva roky nebo 20 let, na tom nesejde.
Mé city se nikdy nezmění.
A navíc…
už bez ní nechci nikdy být.
Ožením se s Ha-ri.
- Te-mu! - Pak lidé přestanou klevetit!
Tak nám prosím
náš vztah schval.
Možná jsem to měla Te-muovi říct.
Měl jsem si o té svatbě s Ha-ri nejdřív promluvit.
Pojďme o víkendu na večeři.
Vážně?
Neměli jsme teď moc času randit.
- Těším se na to. - Já vím.
Jong-so.
Tati. Co tady děláš?
Přijel jsem se na tebe podívat.
Kdo je to?
Dobrý den. Jsem Ča Sung-hun. Já…
Muž, který chodí s mou dcerou?
Ty mě sleduješ?
Spousta lidí je ochotných mi leccos prozradit.
Těší mě, pane.
Jong-so vás asi tajila,
protože mi vás nechtěla představit.
Co zajít společně na večeři?
Co máš v plánu?
Jak to myslíš?
Co je na večeři s přítelem mé dcery špatného?
Neprotahujme to. Co takhle dnes večer?
Dobře promíchejte náplň.
Vím, že jim máme pomáhat,
ale nutí nás dělat všechnu práci za ně.
Berme to z té lepší stránky.
Je efektivnější v tom pokračovat.
Rád bych dal výpověď, protože to není fér,
ale nemůžu, protože se musím ženit.
Ženit?
Pane Gje, vy si berete paní Joovou?
Co jiného mám dělat? Celá firma o nás ví,
takže musím přijmout zodpovědnost.
Přestaň plácat nesmysly.
Manželství? To tak.
Vy byste taky ráda, paní Joová.
Slečna Šin Ha-ri?
Chce s vámi mluvit předseda Kang.
Předseda Kang?
Vrátím se.
Proč si ji zavolal?
Možná…
Slečna Šinová dostane padáka?
Neplácejte nesmysly.
Uvidíme, co se stane.
Chtěl jste mě vidět, pane?
Chci, abyste jela do továrny v Tedžonu,
dokud se to tu neuklidní.
Ted…
Tedžonem myslíte…
Naše distribuční centrum?
Tam ale není pro výzkumníka co dělat.
Jestli se vám to nelíbí,
pak dejte výpověď.
Výpo…
Výpověď?
Zveřejnili ještě něco?
Ne.
Bohatí lidé mě děsí. Nechali vymazat všechny bulvární články.
NEMOCNICE KANGSUNG
Myslíš, že tam ta Šin Ha-ri pořád ještě pracuje?
Ani náhodou. Teď už ji určitě vyhodili.
Proslýchá se, že podvedla vnuka předsedy.
Určitě ji museli vyhodit.
O čem jste teď mluvily?
Čeho se to týkalo?
Kde jsi…
Proč jsi mi to neřekl?
A co?
- Totiž… - Měls…
Měls mi to říct.
Ha-ri to musela přetrpět beze mě.
Vůbec jsem to netušil.
Jdeš do práce? Měl bys počkat, až se předseda přestane zlobit…
I po tom všem mám ještě čekat?
To nemůžu udělat.
To musíte slyšet! Právě teď…
VÝVOJOVÝ TÝM 1
Kde je slečna Šinová?
Zavolal si ji předseda Kang.
Už je to nějakou dobu, ale ještě se nevrátila.
Sakra.
Co tady děláš?
O čem jsi mluvil s Ha-ri?
Řekl jsem jí, že ji pošlu do jiné pobočky.
A že může dát výpověď,
pokud s tím nebude spokojená.
Musel jsi…
Musels to udělat?
Určitě jsi ty fámy už také slyšel.
Víš, co naší firmě provedla.
Proč by za to mohla ona?
Je to moje vina!
To já se do ní zamiloval první
a tohle celé způsobil!
Zřejmě si neuvědomuješ vážnost situace.
Správní rada
by tě mohla požádat, abys převzal zodpovědnost
a rezignoval.
Když se to stane,
tak převezmu plnou zodpovědnost a rezignuji.
Takže…
Ha-ri nech prosím na pokoji.
Te-mu!
- Vítejte! - Dobrý den.
- Není tady. - Ten mladý majitel tu dnes není?
- Mladý majitel? - Ano.
- Prosím, posaďte se. - Ano.
Mluvíte o Ha-rině otci?
Zlato, pojď sem na chvilku.
Proč?
Co je?
- Tady. - Co je?
- Bože! - Ale ne, on ne!
Byl tu…
takový vysoký a pohledný hoch.
Ano.
S mladou ženou.
Mladá žena a vysoký muž?
Že by Ha-ri a Ha-min?
Musí mluvit o našich dětech. Jsou vysocí.
Asi ano.
Tady je!
Ten pohledný mladý majitel!
Asi jste se spletly.
Je to kolega mé dcery.
- Cože? - Pan Gje.
Určitě je to ten z minula.
Dobrý den. Víte…
Ano, pane Gje?
Co vás tak pozdě přivádí do našeho bistra?
Přišla už Ha-ri domů?
Co? Ha-ri šla přece do práce.
Ano.
Ona tam není?
Co? Jé!
- Promluvme si. - Dobře.
Omlouvám se. Příště se vám řádně představím.
Otče a matko.
Dobře.
Neřekl nám teď „otče a matko“?
Řekl.
Chcete po mně, abych dala výpověď, pane?
Ano. Dejte výpověď
a opusťte naši společnost.
Nemůžu…
to udělat, pane.
Cože?
Nedám výpověď.
Víte, jak tvrdě jsem tu celé roky dřela?
Kolik výrobků jsem vymyslela?
Všechny patří mezi pět nejprodávanějších!
Moje Rybí delikatesa se dostala dokonce mezi první tři!
Navíc jsem nejmladší člověk, který obdržel cenu Mega hit!
Myslím si, že nedává smysl, abych dávala výpověď.
Jestli je láska zločin,
tak ano, jsem zločinec!
Ale dávat výpověď?
To nemůžu, pane!
To poslední jsem neměla říkat.
Ha-ri, ty huso!
Proč jsi to musela říct?
Nezvedá to.
Co se děje?
Teď se to těžko vysvětluje.
Mohl bych si půjčit tvůj mobil? Ten svůj u sebe nemám.
Švagře.
Doufám, že se s mojí sestrou usmíříš, švagře.
Jaký švagr?
- Mami. - Matko.
Oslovujete nás, jako bychom byli vaše rodina.
Vy a Ha-ri…
Chodíte spolu, pane Gje?
Mluvte!
Jaký je váš vztah s Ha-ri? A proč jste přišel do našeho domu?
- Tak mluvte! - Matko, já…
Přestaňte mi tak říkat!
Je vám přes 40 let! Jak můžete chodit s mou Ha-ri?
Myslíte si, že vám to projde, protože jste fešák?
Jak se opovažujete?
Zlato, nebij ho.
Měl bys jít!
- Kam? - Proč?
Pak vám to vysvětlím!
Matko a otče.
Udělal to znovu!
Kam utíkáte, pane Gje?
- Pane Gje! - Mami, poslouchej mě.
To není pan Gje. To je ředitel GO Food, pan Kang
Cože?
O čem to mluvíš?
Jak by takový člověk…
Myslím to vážně!
Je tak složité to udržet v tajnosti.
Ale těžké dřině je konec. Budete mít bohatého zetě!
Co? Je bohatý?
A prezident?
Bohatý…
To je hrůza.
HA-MINŮV TELEFON NEUKRADL HO
Kde sakra jsi, Ha-ri?
Sung-hune.
Jsi v pořádku? Jestli tu nechceš být, můžeme jít.
Otec klidně otočí o 180 stupňů a ztropí tu scénu.
- Můžeme… - To nic.
Jednou si tím projít musíme.
Jdeme.
Jak dlouho už spolu chodíte?
Něco málo přes měsíc, pane.
Měl jsem strach o dceru, tak jsem trochu zapátral.
Nemáte rodiče,
a vyrůstal jste u předsedy Kanga, že?
Ano, pane.
Jestli vás předseda Kang podporoval,
znamená to, že nebudete moci odejít od GO Food a pracovat v jiné firmě?
- Jdeme, Sung-hune. - Jong-so.
- Už toho mám dost.
Proč by ses na něco takového ptal?
Co je na tom špatného?
Třeba z něj bude můj zeť.
Zeť?
Ano.
Jsi moje jediné dítě, tak kdo ví?
Co je na tom ověřit si, jestli můj zeť nemůže zdědit mou firmu?
Říkáš, že schvaluješ, abych chodila se Sung-hunem?
Kdybych to nechtěl, proč bych ho zval na večeři?
Já vím.
Vím, jak jsem byl tvrdohlavý a arogantní.
Ale už se se svou jedinou dcerou nechci hádat.
Zkusme si navzájem trochu víc porozumět, co říkáš?
Můžeš se klidně i vrátit domů.
Jong-so.
Dobře.
Ale ten návrat domů si musím rozmyslet.
Na co myslíš?
Na tátu.
Víš, co se říká. Lidé před smrtí dělají divné věci.
Co když je nemocný?
To si nemyslím.
Když se stane něco dobrého,
měla bys to brát pozitivně.
Zlé myšlenky zažeň.
Takhle jsem ho ještě neviděla.
Omlouvám se!
Máš kapesníčky?
Ty…
Co?
Co to je?
To nic. Dej to zpátky.
Je to pro mě, že ano?
Prsten?
Prsten s diamantem?
To má být nabídka k sňatku?
Brzy máš narozeniny.
Je to dárek k narozeninám.
Cože? Takže mě nepožádáš o ruku?
Jednou ano.
Ale tvůj otec mi to neschválil.
A ani nevím, co si o tom myslíš ty.
Ne, otec nám dnes vlastně požehnal
a já si tě taky chci vzít.
Cože?
Takže…
se pojďme vzít.
Sung-hune?
Ty si mě nechceš vzít?
O to nejde.
Musíš přestat krást moje slova.
Vezmeš si mě?
Hele. Ha-min mi nechal vzkaz.
Bože.
Ha-ri, to jsem já.
Kde jsi? Proč mi nebereš telefon?
Hledal jsem všude, ale nemohl jsem tě najít.
Někam ses ukryla, protože jsi na mě naštvaná?
Prosím, zavolej mi.
Ha-ri, kde jsi?
Jsem…
před vánočním stromkem.
Jsem u budovy N Soul Tower.
Co tam děláš?
Nevím.
Nemám kam jít, tak jsem se jen bezcílně toulala.
Jen tak.
Zůstaň tam. Už jedu.
Počkej…
Víš, jaký jsem měl strach?
Nejsem dítě.
Už mě nikdy beze slova
neopouštěj.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková