EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vi ska åka nu!
-Lämna mig i fred! -Kom nu!
-Nu åker vi! -Vi kommer. Ta det lugnt, Phil.
-Din syster, då? -Fiser på sitt rum.
Vi ska åka nu, gumman!
-Jag kommer! -Kom igen.
Vi åker utan dig, Jessie!
Tolv timmar i bilen med dig... Visst, åk utan mig.
Välkommen hem, Jessica Jones.
-Vi hade ingen beväpnad vakt hemma. -Det är Hank.
-Säg hej, Hank. -Hej, Hank.
Förlåt, jag glömmer bort mig ibland.
Hank får betalt för att vara här. Mycket, dessutom. Säkerheten går först.
Jag har inte tänkt attackera dig.
Då gör det inget om Hank visiterar dig.
Jo, det gör det!
Jag tänker inte beordra dig.
Jag vill verkligen att du ska välja själv.
Men tillit måste förtjänas.
Sök efter vassa föremål eller droger.
Jag fick brutalt ont i huvudet av sufentanilen du gav mig.
SPELAR IN
SPELAR UPP
Jag är Jessica Jones.
Jag godkänner att mina samtal med Kilgrave spelas in
för att få honom att erkänna morden på Hope Shlottmans föräldrar.
Du vet vad jag tycker om inspelningar.
Kom du hit för ett erkännande?
Jag kom för att förhindra att fler oskyldiga råkar illa ut.
Erkännandet var en sista utväg.
Jag förväntade mig inte kärlek. Jag är inte inbilsk. Bara optimistisk.
Jag ska visa dig runt.
-Vill du att jag ska välja? -Ja.
Jag väljer att du inte rör vid mig.
-Men snälla... -Nånsin!
Jag ska inte röra vid dig förrän du ger ditt uppriktiga samtycke.
Välkommen.
Jessica 12 år Jessica 11 år
Phillip 10 år
En gammal tradition i många familjer.
Fast inte i min.
Mina föräldrar skulle aldrig tillåta kladd på väggarna.
-Det är samma. -Den var inte lätt att hitta.
-90-talsmöbler från Sears and Roebuck. -Hur visste du det?
Jag hittade mäklaren som sålde huset. Hon hade bilder kvar.
Det var onödigt.
Jag ville göra det.
När vi var tillsammans frågade jag dig om dina lyckligaste minnen.
Och du sa?
-Hemma. -Hemma.
Du ska få träffa personalen.
Det här är... Säg vad ni heter.
-Laurent Bouchard. -Alva Ramirez.
Jag tänker inte bo i ett hus med slavar.
Nu är du bara skenhelig.
Berätta för Jessica om ni är nöjda med er lön.
Absolut. Jag tjänar dubbelt så mycket som på förra jobbet,
som jag blev avskedad från på grund av alkoholproblem.
Du ser. Vissa av oss tror på att ge folk en andra chans.
Det var allt. Ni kan gå.
Jag är trött.
Ditt rum väntar på dig.
Delat badrum. Vilket mysigt hem du hade.
-Det här var Phillips rum. -Nej.
Starka känslor för den döda brodern? Jag förstår.
Du är inte tuff rakt igenom, Jessica.
Nu till nådastöten.
INGET TILLTRÄDE
Jag lade ner mycket energi på det här.
Jag identifierade CD-skivorna på bilderna med ett förstoringsglas.
Ja. Precis där du lämnade den.
Jösses, Jessica.
Lite uppskattning skulle inte skada.
Du blev privatdetektiv tidigt, va?
Jag kan tänka mig dig som 14-åring.
När du smygtittade på grannarna.
Det är inget att skämmas för.
Vi undrar alla vad som sker bakom de stängda dörrarna.
Det är Patsy!
Svara om du vill.
Du är inte min fånge. Här.
-Jess? Vad fan är det som händer? -Jag är här.
Jag ringde polisen. Du är inte i häktet. Vad fan hände?
Kilgrave dök upp på polisstationen.
-Är du okej? Blev nån skadad? -Nej, men jag var tvungen att gå därifrån.
Jag lämnade stan så fort jag kunde. Förlåt, jag borde ha ringt.
Vill du bjuda hit henne?
Hur vet jag att det inte är som förra gången,
när han fick dig att bete dig som om inget var fel?
Kilgrave är ett psykotiskt och motbjudande avskum,
som aldrig skulle tillåta mig att säga så om honom.
Har du pengar?
Jadå.
-Låt mig göra det här, okej? -Alla försvinner.
Alla?
Simpson är borta.
Han tog ledigt från jobbet och sen försvann han bara.
Kilgrave kanske har honom.
Han dyker säkert upp. Jag hör av mig.
Jag är trött på att sakna dig.
Jag måste gå nu.
Det är tufft att vara vän med dig.
Den här är till dig.
Laurent och vad-hon-nu-heter lagar värsta måltiden åt oss.
Välkommen ner när du blir hungrig.
Det gick väl ungefär som väntat.
FÖR EN NY BÖRJAN
Hur kan ni leva så här?
Gå runt och hoppas på att andra ska göra som ni vill...
Det är olidligt.
Äntligen.
-Ingen klänning? -Jag passar inte i lila.
Ska steroidnissen vara med hela tiden?
Du har rätt. Det är konstlat nog utan beväpnade vakter.
Du kan gå.
Vad är det du hoppas ska hända?
Att du och jag ska ge det en chans.
Aldrig.
Världen är en konstig plats där allt kan hända.
Titta på oss.
Superstyrka och tankekontroll i samma hus. Otroligt.
Middagen är klar.
Kock Bouchard har lagat din favoriträtt, pasta Amatriciana.
Det är din favoriträtt. Den får mig att må illa.
En middag i flytande form blir bra.
En flaska till, tack.
Du dricker nog för mycket.
Jag orkar inte med dagarna annars, inte efter det du gjorde mot mig.
Klandrar du mig för dina alkoholproblem?
-Det är sant. -Så hemskt var det inte.
Även om det slutade ganska tufft.
Du fick mig att döda en kvinna. Är det "att sluta tufft"?
Vänta nu.
-Jag sa inte åt dig att döda Reva. -Va?
Jag sa: "Ta hand om henne." Inte "döda". Du valde själv.
Din jävla skitstövel!
Jag visste väl att du hade skyddat dig.
Testar du gränserna?
Smart. Det var oväntat.
Det är därför jag gillar dig.
-Du skulle ju inte använda din kraft. -På dig, nej.
Ni kan lägga ner rakhyvlarna.
Det är bara tills vi börjar lita på varann.
Tills jag väljer dig?
Du kan verkligen konsten att förstöra hjärtats poesi.
Städa upp efter vår gäst.
Jag är mätt och trött.
Förlåt.
-Vad fan gör du? -Jag ska få ut dig härifrån.
-Han styr dig. -Nej.
Klart att du säger det.
Han styr mig inte. Jag vet vad jag gör.
Är allt i sin ordning där uppe?
Jag snubblade. Jag är full. Låt mig vara!
Han styr mig inte. Annars hade jag avslöjat dig.
-Du måste härifrån! -Du ska följa med mig.
Jag har placerat en bomb i källaren för att döda skithögen där nere.
Fan också!
Du kan inte döda honom när Hope är kvar i fängelset.
-Han kan inte få leva. Han är för farlig. -Det finns oskyldiga människor här.
Bomben får explodera när de är ute med soporna.
Nej! Jag tar hand om det.
Om du dödar honom dör jag också och då hemsöker jag dig resten av livet.
Vad ska du...
Jag behåller den här.
Jag är här för att jag måste, för att jag vill det.
Du måste gå nu.
-Jessica? -Fan.
Hoppas att allt är bra.
Nej. Det finns en bomb i källaren. Hämta Hank.
Här är den.
Fjärrstyrd.
En liten laddning på gasledningen. Hela huset sprängs.
-Ser ut som en tragisk olycka. -Kan du desarmera den?
-Nån är verkligen ute efter dig. -Ja, och de kom förbi ditt säkerhetsteam.
Ge alla sparken. Hitta ett bättre team.
-Ja, sir. -Gå.
-Visste du om att den fanns här? -En ren gissning.
Och jag gissar att det var Simpson, polismannen som Trish saknar.
Han skulle ha dödat lilla Alva och Laurent också.
Du har dödat fler utan vidare.
-Jag har aldrig dödat nån. -Du har fått människor att döda åt dig.
Sak samma. Det viktiga är att du räddade mitt liv.
Du bryr dig om mig.
Jag klarar inte av att ha fler dödsfall på mitt samvete.
Inte ens ditt.
Du skulle förstå om du hade ett samvete.
Det har jag. Det är bara mer selektivt.
Jag bryr mig om ifall du dör. Andra är utbytbara.
Vi ses imorgon.
Jag bryr mig om ifall du dör. Andra är utbytbara.
70% av miss Hogarths tillgångar är löjligt mycket.
Du kan inte mena allvar.
Du kan väl berätta hur allvarlig jag är, Jeri?
Eller vill du låta privatdetektiven hota mig igen?
Va? Vem har hotat dig?
Vill du berätta det för alla eller vill du se över avtalet?
Jag har inte skickat nån efter dig, Wendy.
Jag blev kär i nån annan. Det gör mig inte till ett monster.
Nej. Snarare skitstövel.
Glåpord löser inget.
Redan när vi dejtade undrade alla vad det var jag såg i dig.
Varför gifte du dig med mig då?
För att du var snäll mot mig.
Du var taskig mot alla andra, men snäll mot mig. Jag var speciell.
Jag tyckte om dig.
Och det gör jag än, när du inte försöker ta ifrån mig min inkomst.
Men du älskar mig inte längre.
Vill du det än? Efter allt detta?
-Vill du det? -Nej.
Det är för sent.
Om din klient verkligen har hotat...
Är inte 70% av tillgångarna ett hot?
Jag hoppades tills det där på tunnelbanan.
-Medelålderskris... -Wendy, låt bli.
Jag har byggt upp allt kring dig, men nu är du borta.
Du har Pam, men jag har ingenting.
Jag är ledsen.
Jag vill nog ha ursäkten i kontanter.
-Okej. -Vi ska nog...
Ett meddelande, miss Hogarth.
Härligt. Säger du så i sängen också? Är det därför hon är speciell nu?
Jag måste ta hand om det här. Fortsätt du.
-Du vet vad jag vill. -Okej.
Otroligt att du varit gift med henne.
-Varför avbröt du oss? -Det är Jessica.
Tack och lov. Har hon hittat nåt på Wendy?
Nej. Det är ett meddelande. Hon är med Kilgrave.
-Vad tittar du på? -Jag kan inte ta det nu.
Vi går hem till mig och går igenom allt.
Okej.
-Will! -Fan också.
Hej. Gå före ni, så...
-Gå ni. -Vem är hon?
Ja, ja. Stick nu.
Hej. Vad snygg du är.
-Är allt bra? -Vilka var det?
Några killar från förr. De är i stan.
-Hur är läget? -"Hur är läget?"
Sist vi hördes jagade du en mordisk galning som styr folk,
och sen blev det knäpptyst. Jag...
-Det är inte konstigt om jag blir orolig. -Visst, förlåt. Jag...
Jag tappade bort honom.
Och då åkte du hem?
-Kilgrave är borta. Han har lämnat stan. -Hur vet du det?
Vi slipper honom nu. Vi kan vara tillsammans.
Inte än. Jessica är fortfarande på flykt från honom.
Har hon sagt det?
Hon kan inte återvända innan han är fast. Det är upp till oss nu.
Nej, Jess kan ta hand om sig själv. Hon klarar det faktiskt bättre än vi.
-Knappast. -Jo, jag fattar det nu.
Alla vill vara hjälten, eller hur?
Men vi kan inte vara hjältar,
för det finns såna som vi och såna som de.
Och det gör inget, men det innebär att vi inte alltid kan hjälpa till.
Du kan inte alltid hjälpa till.
Inte utan att råka illa ut och förvärra problemet.
Det låter som du menar mig, men du menar dig själv.
Du har övergett henne.
Nej, jag ser till att inte vara i vägen. Det borde vi båda göra.
Tänk efter.
Backa.
Okej.
-Jag backar. -Håll dig utanför. Skydda dig själv.
Gå tillbaka till dina kompisar du.
Mamma?
-Det är dags att åka, gumman. -Semestern hägrar. Upp och hoppa.
-Pappa? -Kom igen. Vi ska åka nu.
Vad gör ni här?
Hon är inte klar. Vi åker. Hon sabbar bara resan ändå.
Lyssna inte på din bror. Det är inte sant.
Varför försvarar du jämt henne?
Vi skulle leva om det inte var för dig.
Phillip har rätt. Du är hopplös.
Rätta till det.
Rätta till det, för fan!
-...till vår reporter på plats... -Gud.
...för det senaste om det pågående gisslandramat.
Pappan har hotat frun och de två barnen med vapen i 40 minuter.
Grannarna har hört ett pistolskott
från gisslantagarens lägenhet tidigare idag. New York-polisen...
Rätta till det för fan, Jones.
Vad är det?
Jag väntar på att se vilken Jessica det är.
När jag var liten åt vi frukost här ute.
Okej, den Jessica som anstränger sig.
Snarare den som försöker göra en skitsituation uthärdlig.
Det går också bra.
Plågas du aldrig av dina handlingar?
Jag ältade sällan nåt innan jag träffade dig.
Inte ens Hopes familj?
Tänk om nån tvingade dig att döda dina föräldrar?
De skulle inte behöva tvinga mig.
Du har aldrig berättat om dem.
-Varför inte? -Jag vill inte återuppleva det.
Dödade du Hopes föräldrar på grund av dem?
Nej, det var på grund av dig.
Jag var arg på dig för att du kastade mig under bussen.
Jessie Jones.
-Är det du? -Fan.
-Vem har vi här då? -En nyfiken granne.
Jag ska få iväg henne.
Hej, mrs De Luca.
Jessie!
Det var länge sen.
Ser man på. En sån fin kvinna.
Och du återvänder hem med en sån stilig man.
Nej, vi är inte gifta.
Jag har känt Jessie sen hon var liten. Jisses, vilka historier.
Vi har tyvärr inte tid...
-Elizabeth De Luca. Och du är? -Fängslad.
Jag vill gärna höra allt om lilla Jessie.
Jag var här när hennes föräldrar kom hem med henne från sjukhuset.
-Jaså? -Ja.
Hon kunde skrika, hon!
Jag sov inte en blund under de första månaderna.
Jag hoppas att vi inte har väsnats för mycket. Gör oss sällskap.
-Bacon. Får jag? -Känn dig som hemma.
Hurdana var Jessie och hennes familj? Hon har bara berättat grunderna.
Pappan var mekaniker. Mamman var lärare i nåt.
Hon har säkert annat för sig.
Alisa var mattelärare.
Hon var duktig på det, men usel på att laga mat.
När min man dog gav hon mig en... Den värsta köttfärslimpan nånsin.
Du verkar ha ärvt det, raring.
Jag gillade dem, men de hade sina problem.
Jag minns en del nätter
då Brian och Alisa bråkade som galningar.
Det är inte sant.
Jag vet att de älskade varann, men alla har sina bekymmer.
Det ska gudarna veta. Och den här tjejen, då?
Hon var en märklig pojkflicka.
Hon bar prinsessklänningar med sina basketkängor.
Jaså? Jag skulle aldrig få på henne en klänning.
Jag kan ha en på din begravning.
Där har vi den vassa tungan.
Jag minns en dag. Du minns den säkert också.
Du tejpade fast Phillip vid ett träd. Det var hemskt.
Jag klandrade henne inte. Han var en sån ligist.
Nej, det var han inte. Han var en härlig unge.
Ja, det är klart, men tajmingen var hemsk.
Dagen efter skulle ni åka på semester...
Var snäll och sluta.
Jag visste att nåt hemskt skulle hända.
Det går inte en dag utan att jag ångrar att jag inte varnade er.
Ni anar inte vilken börda det har varit under alla dessa år.
Kände du verkligen på dig att det skulle ske en olycka?
Säg sanningen.
Nej, det gjorde jag inte.
Varför säger du det då?
-Det får mig att känna mig viktig. -Är inte det jävligt lumpet av dig?
-Säg det. -Jo.
Vad skulle du vilja göra med nån som sa nåt sånt till dig?
Jag skulle vilja slå till dem.
Okej. Gå.
-Visst var det lite skönt? -Ja, lite.
-Det var så lite. -Jag sa åt dig att inte röra vid mig!
Men herregud.
-Kom igen nu, Jessie. -Kalla mig inte det.
Vi har gjort mer än att bara hålla hand.
Ja.
-Det kallas våldtäkt. -Va?
Vi bodde på femstjärniga hotell, åt på de finaste restaurangerna
och gjorde allt du ville. Är det våldtäkt?
Jag ville inte göra nåt av det!
Du våldtog mig inte bara fysiskt!
Du förgrep dig på varenda cell i min kropp och varenda jävla tanke i mitt huvud!
Det var inte min avsikt.
Det spelar ingen roll. Du våldtog mig.
-Om och om igen! -Nej.
Hur ska jag veta?
Jag vet aldrig om nån gör som de vill eller om de bara lyder!
-Stackars dig. -Du har ingen aning.
Jag måste väga varje ord jag uttalar.
Jag bad en man ta sig i röven. Kan du ens tänka dig det?
Herregud.
Jag hade inte det här.
Ett hem, kärleksfulla föräldrar, en familj.
Skyller du på dåligt föräldraskap?
Mina föräldrar dog. Jag har inte våldtagit nån.
-Jag hatar det ordet. -Erkänn.
Dina föräldrar hade ingen del i att du tvingade mig...
Vill du se vad de utsatte mig för?
Titta på det här och säg vem som blev kränkt på riktigt.
Välkommen hem till mig.
Sätt ihop bitarna på rätt sätt.
Snälla Kevin. Vi måste se om din finmotorik har blivit bättre.
Mina älskade föräldrar.
Kom igen, Kevin. Du vet ju vad du ska göra.
Forskare som ville göra mig till ett missfoster.
Neurologiska prover, fluoroskopi, hjärnbiopsier.
Och min personliga favorit: tappning av cerebrospinalvätska.
Sitt still, grabben. Det sticker till lite grann.
-Det är över innan du vet ordet av. -Nej, mamma! Snälla!
Rör dig inte.
Medan din pappa lekte med dig i trädgården,
förberedde min pappa mig på min fjärde onödiga operation.
Det är riktig kärlek, det.
Sluta!
Kevin, vi är inte klara än.
-Lugn. Om du bara... -Bort med er!
Robert.
-Vad händer? -Vad är det?
Kevin?
Kevin.
Precis som med dig tvingades kraften på mig.
Du om nån borde förstå.
Enligt den lokala polisen samarbetar man med delstatspolisen.
Förhandlaren kommunicerar för närvarande via en megafon.
SPARA RÖSTMEMO
Tydligen har all mobilkommunikation stängts av.
Vi kan se på bilderna,
precis där, till vänster, där pilen pekar...
Det var det du ville ha av Reva.
Det var mitt enda bevis på hur jag blev till.
Ingen vet alltså att du finns, förutom dina föräldrar,
om de nu lever fortfarande.
Troligtvis. De var unga. De rymde.
Från lovande karriärer och från sin tioåriga son.
Du är inte tio längre.
Det är en granne som har ringt oss och vi tror att mannen heter Chuck.
FAMILJ HÅLLS GISSLAN
Det är helt ny...
Gör du all skit du gör för att ingen har lärt dig att vara snäll?
-Jag hoppas att du inte skrattar åt mig. -Nej. Jag bara tänker.
...som larmade polisen.
Enligt källor på plats har pappan hotat sin fru
och sina två barn med vapen i flera timmar nu.
Vi borde åka ut en sväng.
-Har du ett mål i sikte? -Ja.
-Hur lång tid tar det? -Två timmar, kanske.
Okej.
Alva? Laurent?
Avlägsna huden från varandras ansikten om jag inte är tillbaka inom två timmar.
Håll er bakom linjen!
Chuck, ta upp telefonen så att vi kan prata.
Försvinn! Jag vill vara i fred med min familj!
Är nån skadad? Vi hörde pistolskott. Vi kan hjälpa dig.
Jag vill inte ha er här!
Du vill att jag ska testa hjältegrejen.
Ja.
Kom igen. Det finns inget att se här. Backa nu.
Lämna mig i fred!
Kom.
Jag skiter i dem.
Jag vill inte. Jag vill inte ha uppmärksamheten.
Du kan stanna och vara en feg skit. Jag tänker gå dit.
Stanna. Ni får inte komma in här. Nå?
-Släpp fram oss. -Ja, sir.
Vad håller ni på med?
Låt oss vara. Se, så.
-Obi-Wan Kenobi? -Fast coolare.
Jaha. Det var det.
-Sluta gråta nu, för fan. -Släpp oss då.
-Jag klarar inte av gråt. -Sluta.
Håll käften, allihop!
Skjut inte. Stå still, Chuck.
-Kan du gå? -Vilka är ni?
Ni måste ut. Polisen hjälper er. Kom.
-Ni kan inte bara... -Käften.
Tack.
-Berätta inte för nån att vi var här. -Gå nu.
Då var det ur vägen. Sätt pipan i munnen.
-Du kan inte döda honom. -Nej, men han kan ta livet av sig.
Han är ju galen. Det blir aldrig nåt bra av honom.
Det är inte upp till dig att avgöra det.
Han får skaka galler på skattebetalarnas bekostnad...
Du har fan aldrig betalat skatt.
Okej, då. Vad skulle Jessica göra?
Få honom att överlämna sig till polisen.
Det bli ändå så rörigt med bössor.
Lägg ner vapnet och överlämna dig till polisen.
Och säg inget om oss.
Vilket slöseri med energi.
Jaså? Du har precis räddat fyra liv.
Jag vill ha tårta! Chokladtårta med jordgubbar på.
Den där kvinnans min... Hennes förundran och tacksamhet.
-Är det därför du är superhjälte? -Jag vet inte.
Eller söker du balans?
All skuld du känner som överlevare, för att...
-Det funkar inte så. -Varför inte?
Du är så arg över alla jag påverkat. Räkna ut det.
Hur många liv måste jag rädda för att hamna på noll igen?
Att rädda nån gör inte de döda levande.
Vi borde ändå göra sånt här oftare.
Tänk på alla vi kan hjälpa, alla brott vi kan förhindra.
-Jävlar, vilken duo. -Du kan göra det ensam.
Driver du med mig? Han sköt nästan skallen av sig,
vilket jag tyckte kändes helt rätt. Jag kan inte vara hjälte utan dig.
Herregud. Du har rätt.
Det är en helt ny mening med livet. Vad spännande.
Du och jag kan förändra världen.
Vad gör du?
-Jag vill ta en promenad ensam. -Varför då? Du ville ju det här.
Jag måste tänka. Det är bara en promenad.
Jag hoppas det.
Alva och Laurent klarar nog inte besvikelsen
om du inte kommer tillbaka.
Jag kom hit av fri vilja. Du får lita på att jag kommer tillbaka.
-Min tur. -Jag spelar ju.
-Nej! Det är min Game Boy. -Har du betalat för den?
-Ge mig den! -Ge honom den nu.
-För att han skriker högst? -Den är min!
-Ge honom den. -Okej.
-Den gick sönder! -Du skulle ha tagit emot den, din klant.
-Jessica, varför... -Brian!
Hej, Trish.
Jag trodde att du hade stuckit.
Jag har hittat Kilgrave. Jag har bott med honom i några dagar.
-Är du... dig själv? -Ja.
-Har du rymt? Är han här? -Nej, jag gick på eget bevåg.
-Sätt dig. -Jag måste... röra på mig.
Sätt dig. Jag fixar en drink åt dig.
Jag visste inte att du hade sånt hemma.
Det är för din skull.
Men Jess, bor du med honom? Med Kilgrave? Vad fan då för?
Ingen brådska.
Han har fixat ett hus. Huset där jag bodde.
Det är fan helt sjukt.
Som Barbies drömhus, fast en jävla mardröm.
Herregud.
Jag måste rådfråga dig om nåt.
Det är ett "Vad skulle Trish göra?"-ögonblick.
Det frågar jag mig ofta.
Så...
Vad skulle du göra om du kunde nyttja Kilgraves krafter till att göra gott?
Det går inte. Han är en psykopat.
Han skulle behöva otroliga mängder med medicin.
Men tänk om du kunde lära honom att bli mer lik dig själv,
och visa honom hur han kan använda kraften på ett positivt sätt?
Hur då?
Då måste du vara hos honom,
ge upp ditt liv som Trish Walker och bo med honom.
-Ligga med honom, menar du. -Nej,
men du skulle behöva vara med och styra honom i rätt riktning.
Finns det nåt som garanterar att han inte använder sina krafter mot mig?
Nej.
Men det skulle kunna förändra världen.
Vad skulle du göra?
Jag vet inte.
Jo. Du vill bara inte att jag ska göra det.
Jag är så klart inte den bäst lämpade för jobbet,
men det finns ingen annan.
Allt kan inte ligga på dig.
Men...
Det kanske är ett sätt att...
...ställa allt till rätta.
SNART PÅ EN DATOR NÄRA DIG,
BEVIS PÅ EN PARTNERS MUTOR... ELLER FÖRLIKA!
Fan också!
Sluta med det du gör. Jag måste ha nåt på Wendy. Nu.
Är hon tillbaka?
Nej.
Snälla, kan vi inte få blunda nu? Bara en liten stund.
Ni kan blinka när Jones är tillbaka, inte tidigare.
Ni får inte missa henne.
Håll käften! Tror ni att ni har problem?
Hogarth - Sluta med det du gör. Jag måste ha nåt på Wendy. Nu.
Lägg av.
Gräv fram nåt om mitt ex innan hon förstör allt.
Allt annat kvittar.
Vilken subba.
Jag fixar det.
Hon är här! Hon kom tillbaka!
Städa upp här. Torka er i ansiktet.
Jag ska snygga till mig.
Du kom tillbaka.
Jag minns att du gillar kinesiskt lika mycket som italienskt.
Det finns nudlar också.
Varför kom du tillbaka?
-Du hade rätt. -Om vadå?
Om dig och mig. Vi kanske kan uppnå balans.
Vi borde absolut försöka.
Om hjältegrejen inte funkar, drar jag.
Laurent! Alva! Det är middag.
Måste de äta med oss?
Första steget är att inte vara en skitstövel.
Hugg in.
Men herregud. Man kan inte svälja sufentanil.
Inte illa.
Gud, vilken matsnobb du är.
Fan.
Nej, jag fixar det. Sätt dig.
Alva, vad är det?
Så här skulle Jessica göra.
Fan också.
Stå still. Släpp honom.
Du har sett vad han kan göra. Vad han än betalar dig, är det inte nog.
Du skadar min klient. Jag har rätt att skjuta dig. Släpp honom.
-Bra. Låt mig göra slut på honom. -Nej.
Du har redan gjort den svåra biten. Jag kan döda honom.
Du kan släppa det.
-Stanna där! -Stå still!
Du har inget val.
Jag kan inte låta dig döda honom. Jag är ledsen.
-Vad fan hände? -Flög hon iväg?
Det är inte sant.
Fan!
Ursäkta? Är du polisman Simpson?
Du borde inte vara här ute.
Kilgrave bad mig ge dig den här.
En bomb!
Spring!