EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Släpp ner mig.
Robyn sa att ni väsnas för mycket.
Vad trevligt med en tjej som gillar att äta.
Vi jobbade rätt hårt.
Jag har aldrig gjort det med nån som är, du vet...
Begåvad?
-Ja, du är väldigt begåvad. -Detsamma.
Hur oförstörbar är du egentligen?
Nånstans mellan "jag vet inte" och "det vill jag inte ta reda på"?
Om jag skulle bita dig i fingret
med all min styrka...
Det beror på hur stark du är.
Så låt bli mina extremiteter.
Vad kan du göra mer?
Kan du slå dig igenom en vägg? Kan du stoppa en bil?
Om den kör sakta.
Kan du flyga?
Snarare hoppa och sen falla.
Okej, så det är du, jag och den stora gröna killen och hans gäng.
Tror du att det finns fler?
-Vad är det? -Inget.
-Kan jag få en kaffe? -Absolut.
Känner du till nån mer?
Nej, ingen som är som vi.
Du är den första jag har träffat.
Föddes du sån här?
Nej. En olycka. Du, då?
Ett experiment. Är det nån mer som vet om din förmåga?
Några. Jag varken döljer det eller skyltar med det.
Folk vill antingen hänga en eller ha saker av en.
-Jag behöver inget av det. -Använder du dig inte av det alls?
Jag skyddar mig och det som är mitt. Men det är allt.
Att vara hjälte gör en till måltavla.
Ja, det har hänt mig också.
Har du varit hjälte?
Jag har försökt mig på det.
Säg att du hade en dräkt och att du har kvar den.
Det funkade inte.
Man blir ändå belönad när man gör det rätta.
Det överväger inte allt det negativa.
De flesta verkar vara både och.
Det hänger bara på vilken sida som vinner just den dagen.
Mer?
Nej. Jag är mätt.
Jag menade inte maten.
Du har ingen extra tandborste, va?
Nej.
Hon dog. I en bussolycka.
Jag är ledsen.
Jag måste gå. Jag ska jobba.
Tack för att du ringde New Yorks bästa pratradio.
-Nästa samtal. -Alltså, allvarligt.
Ska Shlottman-tjejen få hålla på och skjuta folk hur som helst?
-Lägg av! -Westchester, du är med.
Ända sen de där snubbarna "räddade stan"
har folk hittat på berättelser om fler superhjältar.
Nu skyller nån ett mord på dem.
Bourbon. Den billigaste sorten.
Kilgrave låter så påhittat. Allvarligt, lägg av.
Det var en bra poäng.
Försöker du driva bort kunderna?
Du måste inte handla här.
...kuta runt stan
och orsaka en massa strunt som vi ska reda ut?
Tjejen är en mördare som ska ha sitt straff.
Det är inte första gången en ondsint mördare
skyller sina gärningar på nån annan.
Son of Sam påstod att grannens hund styrde honom.
Vi skrattade åt honom, precis som vi borde skratta åt Hope Shlottman.
Hon hävdar att hon blev styrd av nån annan.
Hon är bara en svag människa
som gömmer sig bakom ursäkten att djävulen fick henne att göra det.
LISTA PÅ SJUKHUS I NEW YORK
Men tänk om det faktiskt var så.
Även om man kunde bevisa det... Skulle man nånsin bli förlåten?
LÄKEMEDEL SUFENTANIL
FRÅN HÄCKLÖPNING TILL MORD
Skulle du kunna förlåta dig själv?
Femtiotredje!
Jessica, du kan inte bara stövla in här.
Hope Shlottman blir korsfäst i media. Du måste försvara henne.
Först måste vi kunna bevisa att hon inte är en galning.
Innan dess deltar jag inte i debatten.
Det skulle du göra om du hade lite stake.
Om du vill uppvisa mod kan vi prata om ditt vittnesmål.
Mitt vittnesmål?
Du är ju ett av Kilgraves offer.
Hope. Hon berättade för dig.
Du gillar att ha en hållhake på mig, va?
Jag gillar att vinna fall, och din berättelse kan hjälpa mig.
Min berättelse försätter mig i samma situation som Hope.
Bakom lås och bom?
Kilgrave lämnar ett spår av trasiga människor efter sig.
Några av dem kan vittna.
Om du kan hitta dem, så använder jag dem.
Jag är upptagen med att få fast Kilgrave.
Ändra opinionen, så träder offren fram.
Det skulle undergräva min trovärdighet och skada min argumentation i rätten.
Så du är både otrogen och feg.
Passa dig, Jessica. Jag är den enda som försöker hjälpa dig att rädda Hope.
Din medkänsla är gripande.
LUKE KÖPT NY SÄNG.
Vilken skit jag är.
Är du upptagen?
-Trish Talk är ett livsstilsprogram. -Fängelse är en livsstil.
Jag kan inte gå ut och hävda att det går att kontrollera människor.
-Men folk litar på dig. -Ja, för att jag har på fötterna.
-Du vet att det är sant. -Jag ska tänka på saken.
Du gömmer dig från Kilgrave så länge, va?
Nej.
Om han var ute efter mig så skulle nåt redan ha hänt.
Han är nog snarare inriktad på en mer långvarig tortyr.
-Vi hörs sen. -Jag visste det.
Du sa: "Vi går och lunchar." Du avskyr det uttrycket.
Det är dumt. Man äter lunch.
Det låter bättre än: "Vi gör Jessica ännu en tjänst."
Det är inte det. Jag måste fixa droger.
-Har du gått vidare från supandet? -De är till Kilgrave.
Kirurgisk anestesi slår ut hans krafter.
Det är ju fantastiskt.
Hur fixar vi det? Det låter inte som nåt alla langare har.
Sufentanil finns bara på sjukhus,
så om du inte känner nån moraliskt förtappad läkare...
Alla läkare jag känner räddar små byar.
Jag misstänkte det. Jag tar hand om det.
-Du tänker alltså stjäla det. -Jag föredrar "omfördela".
Jess, du är bättre än så.
-Herregud. -Vad?
-Herregud, Trish! -Det är inget.
Vem har gjort det där? Är din mamma här?
Lugna ner dig nu.
Är det därför du har övervakningskameror och en stålförstärkt dörr?
Plus skottsäkra fönster och ett panikrum. Jag har uppgraderat lite.
Det är ju en fästning! Vad är det du är rädd för?
Inte mycket, numera. Förutom clowner. Men det är bara vanligt folkvett.
Mitt rum har blivit ett gym.
-Jag behövde nånstans att träna. -Bli blåslagen, menar du.
Ingen kan röra mig mot min vilja längre.
Du tog mina fajter alldeles för länge. När du stack...
Blev du en ninja?
Krav Maga. Det är brutalare.
Kan du backa lite? Du skrämmer mig.
Jag fixar mackor.
Tack.
UNDERSÖKNINGSRUM 1
Vad gör du här?
Jag behöver en läkare. En något flexibel sådan.
-Har Jeri skickat hit dig? -Nej.
Jag vill ha sufentanil.
Eller jag behöver det. Väldigt mycket. Jag är beredd att göra vad som helst.
Kirurgisk anestesi?
Ser jag ut som nån som möjliggör ett missbruk?
Jag hoppades det. Jag tänkte fråga åtminstone.
-Ut. -Jag vet vad det är som pågår.
En av New Yorks hårdaste advokater ska skilja sig från dig.
Tror du att du kan klämma henne på pengar?
Du kan behöva hjälp.
Du gör många antaganden.
Vadå? Att hon är advokat? Att hon är hård? Att hon vill skiljas?
-Stormar går över. -Det blåser rätt ordentligt.
Jeri är smartare än så.
Man kastar inte bara bort allt som vi har byggt upp.
Hon kommer att förstå det.
Om du gör mig den här tjänsten kan jag påminna henne om dina goda sidor.
Jag har riktiga patienter som väntar.
Gå härifrån.
Det är nån där ute som skadar en massa människor
och hur galet det än låter
är sufentanil enda sättet att stoppa honom.
Jag har inte tillgång till sånt,
men här är ett recept på ett antipsykotiskt läkemedel.
Det är till dig.
Det kan ju komma till nytta.
AKUTINTAG
Knocka ett biträde för att få fast Kilgrave? Visst.
Knocka två personer?
Fortfarande okej.
Tre personer,
eller fyra, beroende på när hon ska föda?
Förlåt. Jag...
-Hörru, jävla sömngångare, se dig för! -Förlåt, jag såg dig inte.
Nej, kom här.
Vet du vad? Jag cyklar varje dag för att jag bryr mig om vår planet.
Du är så upptagen med att självmedicinera att du inte ens ser dig om.
Vi fattar. Du är en gåva till mänskligheten.
Pilates. Fortsätt rädda planeten du.
Du är schyst, Jessica Jones.
Du är hög.
Är det här dörren som ska lagas?
-Du ville ha en offert. -Ni är tidiga.
Vi är tre timmar försenade.
Dörren är väldigt trasig.
Tack för upplysningen. Vad kommer det att kosta?
Decimaltecknet är på fel ställe.
Pappa säger: "Det är ett företag, inte välgörenhet."
Fixa den jävla dörren. Jag ordnar det.
-Vi börjar imorgon. -Kom i tid.
Trish?
Intervjun är bokad för imorgon. Vill du vara här då?
-Har du hittat en expert på hjärntvätt? -Bättre.
Jeri är som en naturkraft.
Det var hon som ordnade det.
Jeri Hogarth?
Hope är med direkt från fängelset.
Nej.
Du bad mig försvara henne.
Ja, men inte hänga ut henne offentligt.
Det är jag. Jag står på hennes sida. Det är lugnt.
Trish, han lär lyssna.
-Han skulle aldrig missa det. -Nej.
Han lyssnar på henne och tänker på mig.
Han tänker redan på dig.
Tack.
Hope vill kämpa emot och jag vill hjälpa henne. Okej?
Jess?
Förlåt att jag stack häromkvällen.
Det finns inget bra tillfälle att föra en död fru på tal.
Känner du några knarklangare?
Jag äger en bar i Hell's Kitchen. Vad tror du?
Jag behöver nåt.
Vad som helst? Du får vara mer specifik.
Det heter sufentanil.
Det används för att söva folk vid operationer.
Det är inget jag kan fixa.
Var det verkligen därför du kom?
Vi skulle ju inte ha några band, så jag ville inte ta det på telefon.
Det uppskattar jag.
Herrejösses.
Ja.
Tror jag.
Säg det bara.
Vadå?
Det du har hållit tyst om sen vi träffades.
Jag har inte hållit tyst om nåt.
Handlar det om ras?
Jag skojar.
Gör det det?
Det kanske handlar om den här grejen
som vi har.
Våra förmågor.
Tänk om det finns nån mer där ute?
Nån som kan få folk att göra vad han vill?
Styra folk, menar du?
Precis.
Tänker du på fallet som polisen förhörde mig om?
Tjejen som sköt sina föräldrar där du bor, och hävdar att hon blev styrd?
Hon kanske talar sanning.
Eller så är hon från vettet.
Gå in på en valfri bar
så hittar du galningar som bråkar med rösterna de hör.
Tänk om jag tror på henne, då?
Skulle du ändra dig då?
Jag skulle tro att du trodde på det.
Säger han med oförstörbar hud.
Du kan se min hud. Du kan röra vid den.
Men du vet inte vad jag tänker på.
Jo, det tror jag.
Okej, då.
Jag har ingen aning om vad du tänker på.
Jo, det tror jag.
Det var mammas födelsedag.
Han tvingade mig att ringa henne,
för annars hade hon förstått att nåt var fel.
Jag ville berätta att jag hade råkat illa ut
och att han höll mig fången.
Att han fick mig att göra sånt som jag aldrig hade gjort,
som jag aldrig skulle göra.
Jag ville säga åt mina föräldrar att komma och hämta mig.
Men det gjorde du inte.
Jag hade orden i huvudet, men långt bak, som ett svagt eko.
Vad hände? Kan du beskriva det?
Jag kände bara ett behov.
Han sa: "Gratta henne"
och plötsligt var det allt jag ville säga.
Det var sista gången vi talades vid
innan hon och pappa kom för att leta efter mig,
för att rädda mig.
Och hela tiden med Kilgrave visste du om att du blev styrd.
Inte först, men sen fick jag små glimtar av mig själv.
Jag försökte hålla fast vid dem,
men jag var inte stark nog.
Men när han sa åt mig
att göra så mot mina föräldrar
kämpade jag emot allt jag kunde.
Men jag kunde inte...
-Hope, älskade du dina föräldrar? -Ja, väldigt mycket.
Ville du skjuta dem?
Nej!
-Varför gjorde du det? -För att Kilgrave ville det.
Han fick mig att göra det.
Som du kan se, Trish, är min klients vanföreställningar fulländade.
Avfärdar du helt möjligheten att Hope talar sanning?
Att nån på telepatisk väg fick henne att döda sina föräldrar?
Det har då aldrig inträffat tidigare.
Det hade inte ett angrepp av utomjordingar heller, men det hände.
Byggnader förstördes, människor dog.
Det som hände Hope kanske har hänt förut.
Om det finns människor
som upplever sig ha blivit styrda av Kilgrave
får de gärna kontakta mitt kontor,
men det är mer troligt att min klient fick ett psykiskt sammanbrott.
Hope har ingen historia av mental ohälsa, och har inte uppvisat några tecken...
Du verkar tro att Kilgrave finns på riktigt.
Det är naivt att inte tro det.
Så ja, jag tror att han finns där ute, en sjuk, pervers man...
Nej, Trish! Tyst!
Han ger sig på de hjälplösa,
skrämd av sin egen svaghet, och är säkert impotent.
Koppla bort henne på en gång.
-Vi är mitt i en sändning. -Gör det!
Det tyder på ett allvarligt oidipuskomplex...
-Vad fan gör du? -Trish! Han hör allt du säger!
-Då hör han sanningen. -Det vill han inte!
Vi har lyssnare som ringer. Vi börjar med Susan i Vinegar Hill.
Trish! Tack för att jag fick...
Trish, du gör honom förbannad.
-Bra. -Nej, verkligen inte.
Ska han få förstöra folks liv, förstöra ditt liv,
medan jag bara håller käft?
Ja! Tills jag oskadliggör honom.
Nästa samtal.
Det är första gången jag ringer.
Trish, du ska ha en eloge för ditt mod.
Du har alltid stått på de svagas sida. Fan ta självbevarelsedriften.
Det är beundransvärt.
Men om det nu finns en man med den här förmågan,
nån som kan få vem som helst att göra vad som helst...
Är det inte oerhört farligt att förolämpa en sån man?
Eller rentav dumdristigt?
Alla har ju känslor, även... Hur var det du sa?
-Sadistiska, nedbrytande män. -Nej!
Nej!
Är du orolig för att han kan få dig att ta livet av dig?
Eller nåt ännu värre? Jag kan ta svaret utanför sändningen.
Jag var tvungen att försvara Hope. Hogarth var ju taskig.
Hogarth fick dig att försvara den galna teorin.
Då slapp hon göra det.
Gud, vad smart. Och elakt, givetvis.
Du förolämpade honom, Trish. Du gjorde dig ovän med honom.
Han kanske skickar nån stackars sate för att döda dig nu.
Tur att du har byggt dig en fästning. Håll dig nära mig.
-Var är bilen? -Patsy Walker?
Herregud.
-Han tog tag i mig. -Fan också.
Är han en beundrare?
-En autograf? -En beundrare.
Gud, jag är så ledsen.
-Jag saknar ditt röda hår. -Förlåt...
Kom nu, vi måste gå.
Jag måste gå. Förlåt!
Jag gjorde honom illa.
Jag hatar det här. Jag förstår inte hur du orkar.
Med whisky.
Det finns en app på den som visar var du är.
Ha den på dig och gå ingenstans. Slå på larmet.
-Vart ska du? -Jag ska skaffa de jävla drogerna.
Kolla en gång till. Det är dr Kurata. David Kurata, med "K".
Han undervisar på institutionen för biologi.
Eller kemi. Jag vet inte.
Finns det nåt som heter biokemi?
Jag vet inte vilken. Naturvetenskap.
Kolla allihop. Det är viktigt. Ja, jag väntar.
ALIAS UTREDNINGAR
Va?
BETALA SÅ FÅR DU NYCKELN
Fan.
Men när slutade han då?
Har du nån adress till honom?
2112 Parliament Street.
New Delhi. Indien?
Inga underdrifter där inte.
Okej.
Först höger fot, sen vänster.
Du måste använda knäna.
Såja.
Jessica.
Han är tyngre än han ser ut.
Och han drar gärna åt höger.
Han kom in till oss av misstag.
Jag glömde nog låsa efter att jag kastat soporna.
-Hissen gick för högt. -Du är för hög.
Blöder jag?
Det är ingen fara.
Robyn sov.
Jag satt i det andra rummet med min skalbaggesamling.
Jag hörde dörren och där stod han.
Han åt vårt jordnötssmör.
Robyn blev rädd.
Hon trodde att han var en våldtäktsman i mörkret.
-Det är fortfarande ljust ute. -Vi har aluminiumfolie på våra fönster.
Varför då? Nej förresten, jag vill inte veta.
Hon slog mig med en liten man.
-Det var en trofé. -Som föreställde en liten man.
En liten kvinna, faktiskt.
Från bowlingen. Hon är jättebra på det.
-Blöder jag nu? -Nej.
Han kanske är lite läskig om man är nyvaken,
och om man inte känner honom och är lite rasistisk.
Gå och lägg dig nu.
Nycklarna!
Alla är tydligen lite...
Lite vadå?
Alla är lite rasistiska.
Om man ser nån som Malcolm bildar man sig snabbt en uppfattning.
Det är nåt man kan jobba med.
Det här sjukhuset luktar.
Vad gör vi här? Jag menar...
Jag känner mig ganska okej.
Även om jag uppskattar omtanken.
Det är snällt.
Jag behöver inte...
-Förlåt för det här. -Vadå?
Herregud, hjälp till här!
-Vad hände? -Han hoppade på henne!
-Okej, ligg still. -Rör dig inte.
Vi behöver hjälp här. Kan du komma hit?
Fan.
-Ja? -Jag söker Patricia Walker.
Det är jag. Vad gäller det?
Jag vill ställa några frågor
angående en misstänkt misshandel utanför radiostationen WNEX.
Fan också.
-Fråga på, polisman... -Simpson.
Kan du öppna dörren? Jag vill tala öga mot öga.
Ursäkta, men kan jag få se din legitimation?
Det är helt klart du.
Han som blev misshandlad hamnade på sjukhus.
Han sa att du överföll honom.
Jag borde nog ringa min advokat först.
Jag vet vem du är.
Om jag måste komma tillbaka hit med en häktningsorder
finns det stor risk att pressen får nys om det.
Du är säkert van vid sånt, men det vore inte mitt förstahandsval.
Då så.
Vänta.
Ursäkta, men...
Du vill inte göra det här.
-Jo. -Nej!
Nej!
Släpp henne!
Trish, säg nåt.
-Det blir okej. -Jag måste döda henne.
-Inte en chans. -Jag måste!
-Han väntar på mig! -Var då?
Det säger jag inte.
Trish.
Du har dödat henne!
Trish.
Okej. Du mår bättre om ett par timmar. Jag är ledsen.
Din jävel!
Jag vill inte skjuta dig.
Han sa att det inte var din tur.
SAMTAL FRÅN TRISH
KOPPLAD
Inspektör två till centralen. Uppdraget slutfört.
Vad har du för status?
Jag är på väg till stationen. Där om 30 minuter.
Jag avslutar ett ärende.
Uppfattat.
Prata med receptionen när du kan. Flera uppdrag väntar.
Han väntar på dig.
Trish Walker är död.
-Vet Jessica om det? -Hon såg allt.
-Blev hon upprörd? -Ja.
Många lär bli det. Patsy var en ikon.
Själv tyckte jag att tv-serien sög.
Patsy var
en pinsamt präktig tonåring. Så skenhelig.
Jag förstår inte varför Jessica var så fäst vid henne.
Här är lunchen, sir.
Sparka inte iväg bollen hela tiden, din sopa!
Du har gjort ditt. Gå.
Jag ser dig, din jävel.
Inte den vägen.
Ditåt.
Nej.
Va? Det där var spearing! Han borde åka ut!
Jessica!
Ta hand om henne.
Lämna henne. Kom nu.
Kom tillbaka hit!
Nu, Jessica!
Fan också.
Du får inte jaga honom.
Fan!
Jag vill inte göra dig illa. Den jäveln får dig att göra det här.
Sov nu.
Jag vet! Jag ska inte följa efter honom. Säg bara var han är.
Jag är inte din fiende!
Du får inte följa efter!
Förlåt för det här.
Jag hoppas att det var hela familjen.
VI SES
Du lever. Bort med dig.
-Vad hände? Varför har jag... -Du hoppade från taket.
Jag tog emot dig. Du gjorde som han sa. Det är över.
Gjorde jag? Jag skulle hoppa, men sen kom du och...
-Tog du emot mig? -Vi föll.
Tog du tag i mig?
Vi överlevde. Det är det viktiga.
Har du tagit de här?
Nej.
Har Kilgrave det? Eller familjen där uppe?
Jag vet inte.
Fan också.
Gå hem. Lappa ihop dig själv och glöm att det här har hänt.
Nej. Berätta vad fan som hände.
Varför försökte jag ta livet av mig? Och varför försökte jag döda...
Herregud.
Jag dödade...
Nej.
-Jag dödade henne. -Du är förvirrad.
Ingen dog. Inget hände. Okej? Gå hem nu.
En tuff kväll?
-Jag har gjort nåt. -Ja, det verkar så.
Jag kan inte komma in.
Nånsin.
Det här är inte rätt.
Det känns rätt.
Jag har affärer.
Ouppklarade affärer.
Och du har gått igenom för mycket för att...
Fixar du inte att jag har en död fru?
Gör som du vill.