DAG 5, MOLNIGT 15.41, 11 °C
Det var inte alls vad vi pratade om.
Vi vill inte spela det spelet.
Bayo försatte oss i en hemsk situation med våra grannar,
de enda som har tillgång till oss.
-Vi är okej. -Det är lugnt.
Vi är fortfarande okej. Det här ordnar sig.
Det var ett misstag. Det blir repressalier.
Vi högg inte huvudet av ormen. Vi petade på den.
Herregud! Det gör mig så arg.
-Ja. -*****!
Bayo är en *****!
Jag var så arg att jag ville spetsa honom.
Jag kom inte hit för att spela fulspel, men provocerar man mig blir jag arg.
Lagkaptenen, Zach, blir upprörd.
Jag vet inte varför han är upprörd, för vi behövde attackera.
Det ger oss mer makt och fler matlagningsredskap.
Uppdraget slutfört.
Jag skyndade mig till Alpha.
Jag måste prata med alla i lägret innan Bayo kommer dit
och säga att vi har en i laget vi inte kan lita på.
Vårt enda alternativ är att rösta ut honom och tvinga honom att avfyra nödraketen.
16 DELTAGARE
ENDAST EN REGEL
MAN MÅSTE VARA MED I ETT LAG
FÖR ATT VINNA EN MILJON DOLLAR
ALPHALÄGRET
Tjena.
Vi måste prata.
Behöll de Bayo?
Det borde de. Jag önskar att de hade det.
Vad tror ni att Bayo gjorde?
Han går in och tar deras gryta och deras två burkar.
*******.
Det var så dumt.
Det var en triumf.
Det var ett lyckat uppdrag.
Vi behöver inte bara förlita oss på en burk.
Vi gav dem en burk med ekorren, så egentligen stal han bara en burk.
Och nu måste vi vara på vår vakt hela tiden.
Vi måste hämnas. Nu sabbar vi deras läger.
Ja. Vi ska ta tillbaka våra grejer och förstöra deras också.
-Han blåste oss. -De hatar oss.
Han gjorde inget mot dem och sabbade för oss.
Det där var det fegaste jag varit med om.
Jag är en "öga för ett öga"-människa. Stjäl du från mig ger jag dig ett *******.
Jag ska lösa problemet nu.
Jag är förbannad. Jag litar inte alls på honom nu.
Jag vill inte ha med honom i laget. Vi kan bara vinna om vi röstar ut honom.
Du måste förklara det här för oss. Jag måste veta vad du tänkte.
Hur gick det till?
Tja…
Jag var vänligt inställd.
Och sen dök möjligheten upp.
Jag gillar inte att du struntar i hela laget
och tar saken i egna händer.
Vi måste börja spela spelet.
Du kan inte göra det genom att göra nåt dumt.
-Dumt? -Bokstavligen.
Jag ska säga en sak…
-Jag gillar inte det du säger. -Jag bryr mig inte.
Vi pratade om att behålla integriteten.
Så nu måste vi vara på vår vakt hela tiden.
Du startade krig för tidigt.
Det är ingen bra idé att börja kriga mot de enda du kan kontakta just nu.
De är på väg hit.
-Kommer de hit? -De kommer.
-För tusan. -De kommer hit.
-Nu är det kört. -Det där var så dumt.
Jag ska ge dem grejerna.
Vi har knappt ved så det räcker, och maten är på absolut minimum.
Så om vi börjar kriga mot nån blir vi en måltavla,
och vi kan inte skydda oss själva.
Du skapade värsta tänkbara situation.
Vi har en fiende innan vi ens vet hur spelplanen ser ut.
Jag vill bara snacka med dem och se vad de tänker.
Så just nu försöker jag bara vara trevlig och hålla mig lugn.
Nån är på väg hit.
Det vore säkrare för oss.
Hur är det, Texasbor?
Innan vi säger nåt – det är inte så vi jobbar.
Inte vi heller.
Så vi tänker lämna tillbaka allt det här.
Och jag kan lova er att det inte var planen.
Vi vill inte skapa motsättningar.
-För vi är de enda som är här. -Ja.
Jag säger bara att ni har en orm i lägret.
-Ett rötägg. -Han kör sitt eget race.
Innan han sa nåt sa jag att grejerna skulle tillbaka.
Så gör vi inte i Texas.
-Inte alls. -Nej.
Så just nu diskuterar vi om han ska få använda nödraketen.
-Vill ni spela rättvist… -Ja.
Visa då det. Visa det nu.
-Ser vi en nödraket blir det tydligt. -Det kommer att ena oss.
Alpha och Bravo blir de två lagen som är kvar till slutet.
Men ni måste ta det beslutet. Här och nu.
ALPHALÄGRET
Okej. Så när jag hade snackat med dem…
För det första blev de väldigt glada att de fick tillbaka grejerna.
Och även om allt det här hände är de faktiskt villiga att lugna sig
och ta det lugnt tills Delta och Charlie är borta.
Men de säger att det bara kan bli så om du lämnar.
Så…
-Där har vi det. -De sa att du tog grejerna.
Och att du stod framför dem och bara:
"Vad ska ni nu laga mat i?" Och hånade dem?
Det var inte det vi snackade om. Det var inte alls vad vi snackade om.
Men det är en del av spelet.
Jag ser ingen plan eller taktik med det överhuvudtaget.
Vad var din plan?
Tro mig, vi måste vara tuffa.
Mitt lag glömmer att det här är ett spel. Vi försvårar för dem. Vi försvagar dem.
Vi får dem att åka hem.
Jag känner att jag inte kan lita på dig. Du åker ut.
-Vad menar du? -Du lämnar laget. Det röstar jag för.
Jag röstar med Zach för jag tror inte heller
att du tänker göra det som är bäst för laget.
Lag Alpha betyder allt för mig.
Det må vara så, men dina handlingar säger nåt annat.
Tre?
Du tänkte inte på laget.
Om du är här är de fortfarande emot oss.
Så du måste lämna såvida du inte hittar ett annat lag inom ett dygn.
Ja.
Jag måste acceptera lagets beslut.
Jag känner mig förrådd.
Jag trodde att jag hade ett lag.
Så var det inte.
Det där är inte mitt lag.
Vare sig om det var ett misstag eller ej så håller ett lag ihop,
och de kämpar ihop – oavsett vad som händer.
Jag uppskattar allt.
Elden, ekorren, alla bra historier och samtal.
Jag säger inte att du inte är älskad.
Vi kan bara inte göra det för spelets skull.
Just nu har jag 24 timmar på mig.
Jag förstår. Det är ett spel.
Okej.
Bayo, alltså… Jag önskar honom all lycka,
men det hade inte varit bra för oss att ha kvar honom här.
I ett lag betyder tillit allt. Jag kom hit för att vinna.
Det är inte värt risken att ha med honom i mitt lag.
Jag visste att jag inte kunde återvända till Bravo,
och de andra två lagen är på andra sidan viken…
Vad ska man göra?
Vad händer här?
Ser ni nåt?
Hela laget står där ute.
Det är vad som händer.
Mitt lag…
Mitt så kallade lag…
De tror att det här är en tebjudning.
Men målet är att vinna.
Den typen av lag som kommer att vinna det här
är laget som är villiga att göra vad som helst för att vinna.
Vare sig du gillar det eller inte spelar jag på mitt sätt,
och jag är bekväm med det.
Jag ångrar ingenting.
En nödraket!
Ajöss, tjuv!
Jag såg en nödraket!
Det var en nödraket!
-Det var inte vi! -Såg du den?
Så där ja!
Ja!
-Där är han! -Vad händer?
Nån från Alpha avfyrade en nödraket!
Ja, för fan!
Det var inte vi.
Ja!
Och så var de 15. Det där är en vacker syn.
-Han fick vad han förtjänade. -Karma samma dag.
-Jag älskar det. -Wow.
Det är tufft att höra.
Men jag fattar.
Vi skulle göra samma sak om det var ombytta roller.
Jag klandrar dem inte, men det gör ändå ont.
ALPHALÄGRET
På norra sidan av viken…
DELTALÄGRET
…utökar Lag Delta sitt vindskydd med ett fågelbo –
en vävd struktur som håller elden nära sovplatserna.
Du går baklänges. Jag gick åt andra hållet.
Ja.
Barren pekar neråt, så vattnet kommer naturligt…
Rinna av. Okej.
Jag tar de här små grenarna och flätar in dem.
-Det blir grymt. -Jag vet.
Jag kommer mot dig, du kommer mot mig, så möts vi i mitten.
Teamwork.
Samarbete utför drömarbete.
-Jag är så glad att du är i mitt lag. -Detsamma.
-Vi måste bara tänka rätt. -Ja.
Som du kan se mår jag lite bättre idag.
Det har varit lite tjafsigt i lägret, men när vi såg nödraketen
skärpte vi till oss och fann varandra igen.
Jag tror att Eric behövde det där. Han är nog den som har varit mest nere.
Den där nödraketen fick nog honom att tänka:
"Det börjar bli allvar, och jag kanske fixar det här."
-Fågelboet börjar arta sig. -Ja.
-Sen blir det musslor till middag. -Varma musslor.
Tre kilometer längre ner på stranden…
-Behöver jag blåsa? -Jag tror inte att du ska göra det än.
-Det drar tillräckligt. -Det blåser rejält.
Det har gått sex dagar och Lag Charlie har fortfarande ingen eld.
Temperaturen sjunker snabbt
och varje dag utan eld medför en risk för nedkylning.
Förbannat.
Försök igen.
-Ingen gör nåt fel. -Vi fixar det.
Tror vi att det räcker med tändved för att tända?
Vad sägs om att vi vänder den upp och ner och försöker tända den så?
Ja, eller så tänder du och vi vänder på den.
Okej. Det går. Det är samma sak.
Jag säger bara att det blir lättare.
Just nu är det för många som försöker hjälpa till.
Håll tändveden ovanför.
Jag lämnar den här.
-Är det okej? -Tja…
-Jag skulle väntat. -Jag också.
Det är för många som försöker komma med synpunkter.
Det är teamwork. Alla försöker. Alla bidrar.
Det kan vara väldigt frustrerande när
det är mycket snack och inte mycket verkstad.
Jag tänkte gå och lägga över min jacka för att blockera vinden, men…
Vi borde kanske ha lite mer grenar som täcker.
Så det vi saknar kanske är en tydlig ledare i Lag Charlie.
Vi kanske borde ta en femminuterspaus och sträcka på benen.
Vi kommer tillbaka om en stund.
Jag gillar att hjälpa till. Dra mitt strå till stacken.
Och vad är bättre än att skaffa mat åt folk?
När man bor i Alaska utan resurser måste man leta mat varje dag.
Hittar du inget får du gå hungrig.
Fick honom.
Nu snackar vi.
Jag är från Louisiana.
Jag är långt från träsken, sockerrören, vildsvinsjakten, fisket och allt det där.
Men mitt smeknamn är Fågelhunden. Jag kallas Fågelhunden
för alla som jagar vet att fågelhundar har mycket energi.
De vet hur man hittar vilken fågel som helst.
De kommer att hitta den.
Så jag kallas Fågelhunden för om jag går ut för att leta föda
kommer jag alltid tillbaka med nåt till laget.
Man måste hitta ett hål, sticka in fingret,
se åt vilket håll hålet går och sen gräver man.
Ja, du är saftig.
DAG 5, KLART 23.18, 3 °C
Natt nummer fem.
Vi är varma.
Vi har knäckt koden.
En brasa mitt i vår… Vad heter det, Sammy?
Wickiup.
En händelserik dag.
Första nödraketen.
Jäklar. Bayo.
Just nu tror jag inte att jag kan lita på nån.
-Ja. -Allt måste hållas i vindskyddet.
Inne, ja.
DELTALÄGRET
Vi har ekorre och vi har krabbor.
Elden brinner och vi kommer att laga en gryta per person.
Vi har nästan byggt färdigt allt. En byggdag till och vi är klara.
En eld i mitten. Skorsten där uppe.
Vi torkar lite vantar och strumpor.
Känns bra. Ingen vind.
-Ni vet väl att vi är vinnare? -Ja.
Jag hoppas det.
Jag är inte här för att förlora.
DAG 6, REGN 1.44, 1 °C
CHARLIELÄGRET
Det känns som att jag blir blöt.
Jag är genomblöt. Det är en stor pöl under mig.
-Jag undrade varför det var kallt. -Seriöst?
Ja, jag ligger i vattnet.
-Är det en pöl? -Ja, jag är ovanpå en pöl.
Jisses. Jag är dyngsur.
Jag känner knappt nån värme.
Nu när vi bara är tre är nätterna det jag oroar mig mest för.
-Kylan. Ja. -Värme på natten. Ja.
Jag fryser.
Det är kallt.
För det blir bara kallare varje dag.
DAG 6, REGN 7.21, 6 °C
DELTALÄGRET
Ta en paus. Du tar ut dig.
Lägg dig ner.
Jag säger ju det. Det är mysigt. Vi måste ha det i tältet.
Allt duger bara det inte stinker.
Mina strumpor var rätt otäcka igår. De luktade surt.
Dynamiken i laget… Vi passar bra ihop.
Vi är bara glada, lättsamma töntar och allt har varit en laginsats hittills.
Vi kan fånga ekorrar. De går förbi där varje morgon.
Alla har liknande färdigheter, men alla sitter också på unika kunskaper.
-Det kallas en Mojave-sax. -Det är den jag vill lära mig göra.
-Det funkar för en ekorre. -Okej.
Jag gillar Joseph. Jag gillar hans attityd.
Han försöker bara lära sig allt han kan.
Man tar två pinnar så här
och knyter ihop dem längst ner så att den klämmer,
men när den löses ut slår den ihop så här, och då fastnar de med huvudet.
-På riktigt? -Ja, den dödar.
Jag jobbar som trapper till vardags.
Det är lite annorlunda utan stålfällor och att förlita sig på primitiva fällor.
Men jag känner mig ganska säker på min sak.
Hat trick, baby!
Du är grym, alltså.
Tack, min vän.
Vi är grymma.
Är det där en svavelticka?
Det är det.
Den ser inte dum ut. Vi hittade en svavelticka!
Vi har inte tur – vi är välsignade.
-Vi är välsignade. -Som fan.
-Jag har ingen stark tro… -Det har du snart.
Jag…
Den luktar okej. Den här hamnar på menyn ikväll.
DELTALÄGRET
CHARLIELÄGRET
Ingen mat.
Men ett ganska gott humör.
Jag tror faktiskt inte att vi orkar med två dagar till.
Kanske inte ens en.
Vi behöver eld.
Vi misslyckas direkt.
Jag tycker att vi ska kolla in Delta
och ta en titt i deras läger.
Om de har gjort upp eld kanske vi kan lära oss av dem.
Det var nog ingen som hade trott att det skulle vara så svårt att göra upp eld,
men jag tror att vi måste tänka lite utanför ramarna.
Vi ska gå till Delta och säga: "Delta, vad är det ni gör?" Okej.
Vill ni två representera Charlie?
Ni är smarta, ni vet hur man snackar och skaffar vänner.
Det är nog viktigt att säga att vi har eld.
-Ja. -Okej.
Om vi inte gör upp eld
och inte har en allians med ett annat lag är vi rätt körda.
-Lycka till. -Hej då.
Okej, det här blir ett äventyr.
CHARLIELÄGRET
BRAVOLÄGRET
-Titta på den där elden nu. -Det brinner bra.
Jag börjar återfå känseln i fingrarna. Det känns bra.
Jag går ner i vikt i rasande fart.
Jag vill inte ens titta på mig själv.
Jag måste dra åt livremmen varannan dag.
Mitt bälte satt också löst i morse.
Alla börjar bli riktigt hungriga och man hör hur det kurrar i magarna
när vi ligger i lägret.
De senaste dagarna har jag verkligen velat ha kött.
Proteinet vi får från svampen är superviktigt,
men vi behöver mer.
Främst kött.
Så jag vill gillra lite fällor. Jag ska se om jag kan fånga nåt att äta.
Det finns mycket mat här, men man behöver tålamod och skicklighet.
Mitt intresse för överlevnad började i high school
när vi gjorde små utflykter på Appalachian Trail.
Jag har alltid dragit iväg och lärt mig saker på egen hand
och lärt mig om alla växter och svampar.
De här är väldigt känsliga. Jag har en skålsnäcka här.
Förhoppningsvis tar ekorren den – pinnen ramlar och får stenen att falla.
Smack. Middag.
Det ser bra ut.
På den norra stranden
tänker Meghan och Bri från Lag Charlie ta kontakt med grannarna i Deltalägret.
DELTALÄGRET
Jag är nervös. Är du det?
-Nej. -Presentera oss.
Det handlar bara om att säga hej. Att etablera en relation,
kolla läget och prata lite.
Vi har inte sett nåt av de andra lagen.
Här är ingången. Hitåt.
-Där inne? -Ja.
Jag tror att vi delar stranden med Lag Delta.
-Fortsätt. -Okej.
Vi vet på ett ungefär var de är, men vi har inte sett dem.
Fan, var är de?
Det snackas mycket i Charlie om hur de andra lagen kan se ut.
Vad de har som inte vi har, vad de har gjort som inte vi har gjort.
-Det luktar rök. -Ja.
-Jag känner definitivt lukten. -Japp.
Ja.
Det kan funka.
Är du nästan klar med yxan?
Ja, ge mig några hugg till.
Jag ska bara hänga och äta och dricka och vara glad idag.
Jag ser dem.
Hej. Lag Charlie på ingång. Får vi komma in i ert läger?
Jag antar det.
Min första tanke var: "Jäklar, avbryt mig inte nu."
Vi har sällskap.
Lag Charlie är här. Två av dem.
Vi är nöjda med allt. Vi får saker gjorda. Vi äter, vi dricker.
Så låt oss inte lägga oss i vad andra gör.
Hej på er.
Vi har fredliga avsikter.
Vi kom bara hit för att se hur det går här och kolla läget.
Jag älskar vad ni har gjort med stället. Det ser jättebra ut.
Det har gått bra. Vi har klarat oss. Vi har eld.
Jag är kock. Jag lagar mat och gör roliga saker.
Fantastiskt.
Vi har hittat al, så vi ska röka saker.
-Ja. Wow. -Har ni fått tag i nåt än?
Nej, vi sätter upp snaror.
Ja, vi sätter upp snaror idag. Vi har observerat ekorrarna.
De är utsökta. Vi slår bara ner dem från träden.
Jag dödade en andra dagen.
Jag är glad för er skull. Grymt.
Medan Bri och jag kollar in deras läger inser jag att vi ligger långt efter.
De hade en underbar eld,
kläderna hängde på tork, strukturen var väldigt bra.
Tydligen har de ätit som kungar.
De hade en stor hink med musslor.
Hur lång tid tog det att göra upp eld första dagen?
Vi lyckades inte första degen.
-Va? -Nej.
-Sov ni utan eld? -Ja.
Nej. Vi gjorde upp en eld, men sen så…
Vi är på en väldigt blåsig plats. Det är blåsigt där borta.
Så… Ja.
Man klarar sig en natt eller två utan eld… Vi bara gosade. Vi mår bra.
-Ja. -Så farligt är det inte.
De måste lida i Lag Charlie.
Det finns inte så mycket bär.
Vi hittade typ sju stycken och jag sa: "Jag jäser dem för att göra vin."
När man hörde dem prata låter det inte som att de har ett starkt lag.
-Ja. Då så… -Vi borde gå.
Vi borde nog gå, för vi har mycket att göra.
De har inte ätit mycket och inte dödat ekorrar.
Det blåser mycket runt deras vindskydd.
-Trevligt att träffas. -Var försiktiga.
-Det ska vi. -Vi ses.
Vi får nog se en nödraket om ett par dagar.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Vi ses snart.
-Ta hand om er. -Var försiktiga. Lycka till.
Nåt att sträva efter.
-Där har vi det. -Ja.
En hink med musslor.
De tog in en hink med musslor. Det låg små krabbdelar överallt.
Jag älskar mitt lag och jag hoppas att vi kan ta oss i mål ihop.
Deras reaktion när vi sa: "Vi hade ingen eld första natten."
Ja. Vi behöver inte säga att det var varje natt.
Men innan vi har eld kan vi inte laga mat. Vi kan inte koka vatten.
Vi kan inte äta.
Och efter att ha sett Delta kan jag antingen stå och bara titta på,
eller så kan jag börja fatta mina egna beslut.
Vi kommer att krossa Joeys hjärta.
-Han kommer att bli sur. -Ja. Vi måste säga det försiktigt.
-"Vi har tuffa nyheter, Joey." -"De har eld."
"De har inte bara en eld – den är underbar.
Det är en underbar eld."
Vi tänker inte låta det här skada oss.
Vi måste bara fortsätta. Vi måste lyckas. Jag tror på oss.
DAG 7, MOLNIGT 8.44, 4 °C
ALPHALÄGRET
Zach, vill du äta frukost?
Visst.
Den där röllekan var faktiskt god.
Vi plockade lite svamp.
Jag har några smakprov här.
-Ett axplock av svampar. -Ja.
Här har vi skogens sega björnar.
Zach, vill du ha en?
Ja, jag smakar en.
-Ja. -De här är galna.
GELÉTAGGING 0,4 G PROTEIN/2,5 DL
Hur smakar den, anti-grönsaksmannen?
Det smakar verkligen som gelé.
-Till hundra procent. -Ja. Eller hur?
Om vi hittar några blåbär och de där, och mosar ihop dem så har vi blåbärsgelé.
-Ja. Det vore jättegott. -Okej.
Jag älskar att ha tre personer i laget. Jag ska inte ljuga.
Det är trevligare. Vi får plats.
Tänker du hålla igång elden?
Absolut, det blir mitt jobb.
Och det är ingen konflikt mellan de två männen som är mest alfa.
Jag tror att vårt lag kommer att fungera mycket bättre ihop nu.
-Jag kommer tillbaka med middag. -Hjortar, ekorrar, fåglar…
Det är vad vi vill ha.
Jag tycker att Zach har många styrkor. Han är en bra jägare. Han är positiv.
Och nu när Bayo är borta förlitar jag mig på Zach och hans pilbåge.
Det här är jättefint.
Det är en helt annan terräng än det jag har sett hittills.
Jag tror att ekorrarna är vid stranden i de större träden, men
vi kan ha tur.
Vi har ett vältrafikerat viltstråk här uppe.
De är gamla, supergamla, men det där är från en hjort.
Det svåraste har definitivt varit att vara borta från min familj.
Jag har tre barn: en sexåring, en fyraåring
och så har jag en tre månader gammal dotter som heter Asher.
Jag missar mycket av det där första, och det får jag aldrig återuppleva.
Jag hör bäcken.
Man får en livsförändrande summa pengar om man vinner.
Antingen gör jag så att barnen har mat på bordet eller inte.
Så jag kommer att kämpa jäkligt hårt. Jag ska bara fortsätta slita.
Spela rent spel och leva i nuet och vinna den här grejen.
Jag hör en ekorre hela tiden.
Där är den. En ekorre.
-Vad är det? -Jag fick en.
-Ja! -Nu kör vi!
Han är tung.
Nu kör vi.
Att ta en ekorre fick mig verkligen att må mycket bättre.
Jag gjorde en helomvändning och fick laget att tro på mig.
Herregud. Bra jobbat.
Att äta rött kött är att dominera, enligt min mening.
Suveränt. Vi äter gott ikväll.
Vi är alfahundar och vi är här för att dominera.
Räkna inte bort oss.
ALPHALÄGRET
CHARLIELÄGRET
Det är lugnt. Ta en paus om du behöver.
Jag hade fått fyr på det.
Jag är så jäkla nedslagen just nu.
Igår när vi gick till Delta gjorde vi vårt bästa
för att spana in deras läger och vi såg att de hade en stor eldgrop.
Så vi byggde en grop och förhoppningsvis funkar det här.
-Fan också. -Du.
Tänk på hur fantastiskt det kommer att kännas när vi lyckas. Ge inte upp.
Jag tror verkligen att…
Nej, det här är blött.
…om Charlie inte lyckas göra upp eld så är det ute med hela Charliegänget.
Det flammade nästan till.
Vi har gnistor.
Det känns så nära.
Så där.
Nej. Jag tror att den måste upp.
Elden kommer att ta sig här.
Alla hjälpte till och det var som en operationssal.
-Så där. -Små bitar nu.
Vi började med lite tändved och så byggde vi sakta på det.
Låt det ta sig.
Det tog sig mer och mer.
Sätt pinnar runtom.
Och sen bara tog det fart.
Nu kör vi.
Jag får rök i ansiktet.
Ett mirakel har inträffat.
Det är så varmt. Det är så varmt att jag bränner mig.
-Det är tändveden. Det är gropen. -Nu kör vi!
Allt bränsle i rätt ordning. Det är teamwork.
Det är Bruce Springsteen-style!
Var är Bri?
-Bri! -Bri!
-Vi har eld! -Vi har eld!
CHARLIELÄGRET
Så jag har fattat det tuffa beslutet…
…att lämna Charlielägret.
TID TILL BRI ELIMINERAS
Det känns hemskt att lämna dem utan att säga nåt.
Men jag måste komma ihåg att det här är ett spel.
Jag är här för att tävla och vinna en del av en miljon dollar.
Efter att ha smitit iväg från Charlielägret…
Jag börjar bli rädd – som jag borde.
…har Bri valt att inte gå till Delta, det närmaste lägret,
utan istället går hon de 12 kilometerna till den andra sidan av viken
i hopp om att hitta ett lag som är i större behov av en spelare.
Jäklar.
Hon är den första som försöker sig på färden
mellan vikens norra och södra strand.
För två nätter sen såg vi Lag Alpha avfyra en nödraket.
Så jag är på väg åt det hållet.
De har en mindre som jobbar. De kanske behöver hjälp.
Och dessutom, om jag gick till Delta eller Bravo
måste man ha i åtanke att prispengarna kommer att delas på fem istället för fyra.
Så jag vet inte om de accepterar mig,
men Alpha har bara tre personer i sitt lag.
Och vi har bara ett dygn på oss att hitta ett nytt lag om vi lämnar.
Så jag är helt engagerad i den här utflykten.
Det finns ingen återvändo. Jag har redan gått.
Jag måste ta mig till de lagen och jag vänder inte om.
BRAVOLÄGRET
-Snyggt. -Det är bara två.
Och… Nej, tre.
Det största problemet som vi har att göra med nu är
att få i oss lite ordentlig mat, lite riktig mat i magen.
Jadå, kompis.
De här små lerkrabborna duger, men kylan är på ingång.
Ju fler sorters mat som vi kan hitta och äta,
desto längre kan vi klara oss här ute.
Tjugonio krabbor och två stenar. Inte illa.
Herregud.
Jag vet att Sammy börjar tröttna på dem, men det är trevligt att ha nåt.
Ja… Det är alltid nåt.
Att fånga musen i min lilla Paiute-fälla var bra för psyket.
Den ser god ut.
Tack ska du ha.
Jag ska äta allt.
Naturen ger en precis allt man behöver
om man vet hur man lever primitivt och har den erfarenheten.
Det är det enda vi behöver för att klara oss.
Ren och fin.
Sammy är verkligen en värdefull tillgång.
Det här ser gott ut.
Det sista jag ville ha var en mus, men just nu ser den god ut.
Han vet vad han gör.
Och han är också en bra lagspelare,
som är villig att ta ansvar.
Det där är så gott.
-Herregud. -Wow.
Lite rött kött.
Bra jobbat.
CHARLIELÄGRET
Joey, du måste komma hit.
-Hon är borta. Jag är rätt säker. -Vad menar du?
Bri.
-Såg du att hennes saker var borta? -Nej.
Så föga förvånande kände vi det här på oss.
Jösses.
Att förlora en lagkamrat, särskilt i det här stadiet,
när vi har så mycket som behöver göras…
Det gör skillnad. Varje droppe i hinken räknas.
-Men en sak… -Ja.
Hur kan hon ha kommunicerat med nåt annat lag utan att vi visste det?
Hur vet vi att hon är i ett annat lag?
Ja.
Det kanske är det hon gör nu.
När vi hade varit hos Delta fattar jag att Bri började undra:
"Ska jag dra?" För vi har det tufft.
Hon spelar spelet som alla andra.
Vi känner alla av tröttheten
som man får av lite sömn, lite vatten och ingen mat.
Alla har det svårt.
Jag tror inte att hon inser att hon är en del av det svåra.
Var var hon när elden skulle tändas? Var är bågjakten?
Ja.
Hon måste gå och sälja in sig själv hos dem.
Och jag kan säga att hon är jäkligt bra på att sälja in sina färdigheter.
Jag har inte sett alla, men…
Låt mig säga det här –
jag tror att hon tar en risk när hon går över och säger:
"Får jag vara med er?" Så om hon blir avvisad
är enda alternativet att komma tillbaka eller fortsätta fråga.
-Jag tar inte tillbaka henne. -Nej.
Alla har ett val.
Men jag hoppas att hon lämnar.
-Ja. -Okej, nu sätter vi igång.
Ja. Knytnäven?
TID TILL BRI ELIMINERAS
Vi är nästan på samma sida av vattnet som Alpha och Bravo.
Äntligen.
Västerut har Bri rundat viken på sin 12 kilometers-vandring.
Vilken resa.
Jag tog en stor risk och försatte mig i en sårbar situation.
För att nå det närmaste lägret på den södra stranden
måste hon gå ytterligare sju kilometer
och hon börjar känna av effekterna av den hårda vandringen.
Jag lämnade Charlie utan mat och vatten, och jag visste att det skulle bli jobbigt.
Jag började drabbas av utmattning.
Min puls bara sköt i höjden. Jag hörde hur det dunkade.
Jag hörde hur hjärtat dunkade i öronen.
Just nu börjar jag bli extremt törstig, så det enda jag kan tänka på är vatten.
Jag letar efter vattenkällor, och jag hörde en liten bäck.
Jag kollade.
Ja.
Jag såg precis tillräckligt med vatten som rann ner genom mossa för att dricka.
Ja.
Det här kan vara en dum idé, men jag gör det ändå.
Jag vet inte om det här gör mig sjuk,
eller ger mig nån sjukdom från ett dött djur uppströms.
Men det är väldigt klart. Det är rinnande vatten.
Det är jättegott.
Om det här gör mig sjuk ångrar jag det inte.
Men det är dags att gå.
Solen går snabbt ner och det blir kallare.
Den sista kilometern är jag så trött. Jag snubblar över allt.
Det jag är orolig för just nu är att jag inte vet
om jag hinner fram till Alpha.
Jag vet att Bravolägret är mycket närmare.
Och det enda jag kan tänka är: "Snälla, ta in mig. Jag är hemlös."
Hej.
BRAVOLÄGRET
Åh.
Vad händer? Är det Brianna?
-Ja. Vad heter du? -Sammy.
-Ja. Var kom du ifrån? -Oj. Hej!
-Charlie, på andra sidan. Hej. -Hej.
På andra sidan?
-Ja. -Vänta, va?
Hela vägen runt viken.
-Seriöst? -Ja.
Vi har besök. Kom och kolla.
Bri säger att hon har gått hela vägen från Charlielägret till oss.
Går det ens?
Har du vandrat hela dagen?
Ja. Jag är utmattad.
Jäklar. Behöver du vatten?
-Det vore fantastiskt. Tack. -Kom in.
Jag tänkte koka upp vatten.
Det märktes att hon var helt utmattad.
Jag bara: "Herregud, tjejen. Nu tar vi hand om dig. Kom in. Sätt dig."
Det var en chock, men jag var jätteglad att se henne.
Lämnade du ditt lag för gott eller är du bara ute och går?
Nej, jag stack. Jag har ätit 100 kalorier den här veckan.
-Och jag bara… -Vad har ni ätit?
De hade ingen eld på fem dagar.
-Jag sa ju att Charlie inte hade eld. -Vi såg ingen rök.
Alla har pratat om att åka hem.
Du fattade rätt beslut.
Är du inte redo att åka respekterar jag det.
Ni ska inte känna er pressade, men om ni är villiga att ta in mig…
Jag tycker att vi borde ha ett snabbt lagmöte om det.
Okej.
Kan ni föreställa er hur dålig moralen är där borta?
Det är bra för oss.
-Ja. -Goda nyheter.
Jag menar… Vi vill nog inte ha in en femte.
Jag är också rätt bestämd.
Jag förstår vilken situation jag har hamnat i.
Så om jag tvingas åka hem ikväll skulle det…
Det skulle suga.
BRAVOLÄGRET
ALPHALÄGRET
Vi är här idag. Vi är glada. Vi är, du vet… Alla är redo att köra, och…
-Vi prioriterar vindskyddet. -Jag ska jobba på det.
Vi måste täta det.
-Vi frös arslet av oss igår natt. -Det var ingen bra natt.
Sen ska vi förbereda.
Vi behöver ett bra vindskydd som håller värmen hela natten.
Det enda jag tänker mig som skorsten är att försöka fylla den här glipan.
Få tillbaka det så att baksidan är täckt.
När röken går upp går den längs med stenen.
Vi måste hålla elden vid liv. Jag går och hugger grenar.
Jag måste hitta bättre grenar.
Nu när vi är tre samarbetar vi fortfarande och kommunicerar.
Jag är inte alls rädd. Vi kan vinna.
Jag litar på Zach och Tre. De tar mig för den jag är. Det är bra.
Jag jobbar hårt. Jag gör mitt jobb.
Zach har huvudet på skaft. Med honom som ledare…
…fixar vi det här.
*******.
Undertexter: Pauline Mengel