07:38 - DAG 3 REGN - TEMPERATUR 3°C
Solen står opp igjen.
Etter tre dager med regn og frysende temperaturer,
uten noe særlig mat,
er alle lagene fysisk svake.
Det er en grense på hvor lenge vi kan spise tang.
Vi må begynne å tenke på protein.
Med denne farten vil de som finner en pålitelig matkilde rasket
ha en klar fordel.
Den siste timen har vi samlet albusnegler.
Jeg blir litt andpusten.
Kroppene våre får ikke nok proteiner og vitaminer.
Her er det en fin mark.
Slipp den inn.
Greit. Velkommen til Alaska.
Den vrikker fortsatt.
Hvis ekornet kommer tilbake…
-Vi må vi drepe ekornet. -Han er død.
Jeg vil gnage på litt ekornlår.
Som det eneste laget som mister et medlem,
har Charlie ett sett mindre hender til å jakte på protein.
-Men det er én munn mindre å mate. -Det er det.
Så fra et veldig pragmatisk ståsted…
Hva sier man?
På Camp Delta,
etter å ha formet en krok og agn fra skrapet aluminium og plast,
ser det ut til at Jordan blir den første som drar en fisk fra Neka-elven.
Den største bekymringen er at vi ikke har spist så mye.
Vi la inn mye arbeid i gapahuken og bålet, men vi har ikke produsert nok mat.
Jeg skal fiske innen en time.
Vi stoler på deg, Jordan. Du er fiskermannen vår.
Krysser fingrene for at du fanger en fisk.
Det ville vært helt utrolig.
Mens Jordan begir seg ut på fiskeekspedisjonen,
er Alfa mer ressurssterk i sin jakt på protein.
Jeg tror det vi har er nok for nå.
Ok, la oss dra tilbake til leiren.
-Kom igjen. -Høres bra ut.
Herregud.
Bjørn!
Når vinteren nærmer seg…
-Se! -Herregud.
…og temperaturen begynner å synke…
Det er en bjørn som krysser elva nå.
…er ikke spillerne de eneste jegerne i området som vil feite seg.
-Hundre meter unna. -Jeg ser det!
-Herregud! -Vi vil ikke tiltrekke oss noe.
En voksen grizzlybjørn kan veie nesten 350 kilo.
Bare vær stille.
Tuller du?
De tilbringer høsten aggressivt på jakt…
Fy farao.
Han så rett på oss.
…spiser opptil 20 000 kalorier om dagen,
og forbereder seg på vinterdvalen.
Han går opp i tregrensen.
Jeg hugget ved der i morges, hundre meter fra leiren vår,
og han gikk rett opp der.
Vi får kanskje lunsjbesøk.
Han er borte.
Men trusselen om et nærliggende rovdyr gir seg snart…
Se! Det er et bluss.
til mer spenning.
-Faen. -Noen ga seg.
Det høres ut som en plan.
Du.
Pokker!
-Der, se, et nytt bluss. -To?
Det var to.
Et skritt nærmere.
Det var én til.
13 ENSOM ULV-SPILLERE
LAGER SINE EGNE REGLER
DEN ULTIMATE OVERLEVELSESKAMPEN
KUN ETT LAG KAN
Jeg er her for å kjempe og å vinne.
To bluss lyser opp himmelen over Camp Bravo.
Det er to personer.
-Ja. -To personer.
Det er bare dag tre i kampen, og allerede har Alaskas villmark
ødelagt to spillere til.
-Var det Team Bravo? -Ja.
Det er en grunn til feiring blant de andre lagene
som håper å overleve lengre enn dem for en million dollar.
-Nødbluss. -Hvor mange?
-Det så ut som to. -To?
-Det så ut som det. -Men hør.
Én til for oss.
Det stemmer.
Mens de fleste spillerne ikke vet fra hvem eller fra hvilken leir blussene ble skutt,
gjør ett lag det.
Dere brukte blussene deres.
-Jeg er klar for å komme meg ut herfra. -Dere.
Jeg er ferdig.
Ja. Jeg er gjennomvåt.
Alaska tygget meg og spyttet meg ut.
Når tok dere valget?
I går kveld.
Det er kaldt om natten. De er brutale.
Men Javier driver med mikroledelse. Jeg likte ikke det.
Det tok knekken på meg.
Hvis du har et ego, kom hit.
-Sjekk deg ut fort. -Det er et nytt nivå.
Jeg har en ny respekt for dette stedet.
Hva skal jeg si?
Vi kom til en overraskelse i morges.
Men magefølelsen sier at det ikke er et stort tap.
Tim er den minst erfarne av oss alle, og Corey klager hele tiden.
Beklager hvis jeg skuffet dere på en måte.
Etter å ha blitt offer for det ekstreme Alaska-klimaet,
velger Tim og Corey å forlate spillet,
og etterlater Team Bravo, som nå er det eneste laget med to spillere.
Så det er opp til meg og Javier.
Å nei.
Det er bare Rambo og meg.
Jeg er nervøs for det.
Dette er en laginnsats.
Hvis Brian går ned, må jeg finne et annet lag å bli med, hvis de tar meg.
Ellers er det over.
Løpet mitt her er borte.
Etter tre dager er det bare 13 spillere igjen.
Magen mumlet.
Der er den. Der kommer sulten.
Hvis vi er det første laget som finner laks,
blir det bare et stort steg for oss å bare få den hjem.
Den gikk ikke så langt som jeg ville.
Jeg har fisket hele livet, men jeg har ikke fanget noe siden vi kom hit.
Fisken har ikke engang sett på agnet min.
Den trenger bare virke én gang.
Jeg tror ikke dette er stedet.
Jeg må få agnet ut i elva.
Kommer nok til å drive på ved elva her og bli litt orientert.
Vi må finne noe som kan produsere mer mat enn vi har fått.
Jeg tror jeg vil jobbe meg oppover der.
Jordan fortsetter å speide mot elva…
Det ser ut som en god røyk de produserer.
…og blir det første medlemmet av Delta som finner Camp Charlie.
Selv om vi vil at alle skal sulte og fryse,
tror jeg vi også vil spille et mentalt spill.
Hva er en realistisk løgn?
Jeg ville prøve å komme inn i hodet deres litt.
Hva ville vært her? Hva vil de tro på?
Hvordan er støvlene dine? Bedre?
Ja, mye bedre.
Sokker begynner å tørke.
Hørte dere det?
Bank, bank.
-Hei. -Hei.
Jeg drev på langs elva og la merke til røyk. Hvordan går det?
Bra. Hvordan er matsituasjonen deres?
Tipp topp.
-Tipp topp? -Ja.
Vi spiste en fugl i går. En fisk i dag.
-Bra for dere. -Det går ganske bra.
Vi har fått nok mat så vi bare kan fortsette.
-Har dere spist? -Litt, ikke mye.
Fiskingen på denne siden suger.
De er der ute. Jeg fanget dem.
Jordan fikk frem min konkurranseside.
Jeg ser at dere har et nødbluss. Hvem kommer til å stikke?
Du?
Jeg liker ham ikke.
Og jeg liker ikke å bli psykologisk manipulert av noen.
Dere har tre lagkamerater.
La meg foreslå noe.
Vi har én på laget som antagelig sliter litt.
I går kveld satte støkk i dem.
Det er åpenbart ikke sant.
Men jeg ville bare plante det lille tvilsomme frøet
og kanskje sette dem mot hverandre.
Så vi har plass til en her om litt.
En av dere vil ta en avgjørelse.
Tror du noen kommer til å gi seg der?
Ja, og jeg tror en av dere må ta en avgjørelse.
Det er bare et forslag.
Jeg skal ikke bestemme hva dere gjør.
-Noen må vinne denne greia. -Absolutt.
-Det er tapere og vinnere i hver kamp. -Akkurat.
Det ser bra ut her. Jeg tar og stikker.
Jeg gjorde en god jobb der borte. Jeg følte meg overbevisende.
-Vi sees. -Ta det med ro.
Jeg føler at de kjøpte det.
Så det er bare et tidsspørsmål før en av dem vurderer
å komme hit og se om de kan komme seg inn.
Alt det gjør er å bidra til det lagets nederlag.
Jeg tror ikke på han sa. Ikke i det hele tatt.
-Nei. -Jeg har en god magefølelse.
Kjent mange løgnere. Jeg vet hvordan de oppfører seg.
Kroppsspråket, øyekontakten.
Magefølelsen min sa at dette ikke var en oppriktig person.
Jeg takler ham ikke. Det er som å snakke med en bilselger.
Han kom for å skryte av å ha tatt en fisk.
Det er et psykologisk spill.
Jeg vet hva du prøver å gjøre. "Nei. Ikke med meg, kjære. "
Det er så åpenbart.
Så hold kjeft, gå hjem og sult.
Men takk for at du kom og brente kaloriene.
Prøver du å bjeffe i mitt hus?
Bare 1 500 meter opp langs elven…
Vi har ild.
…forbereder Team Alfa seg på å koke albusnegler
de fikk tak i på stranden.
Og Jill skal lage litt fantastisk albusnegle-suppe.
Nyplukket alubsnegler.
En albusnegle er en liten akvatisk snegle som finnes på steiner når det er fjære.
Selv om de ikke tilbyr mye kalorier,
er disse små bløtdyrene den første viktige proteinkilden
laget har hatt siden de kom til øya.
Oi!
-Det blir festmat i kveld, gutter. -Det stemmer.
Vi har mat, vi har protein. Ja.
Kom hit, alle sammen.
Vi trenger et leirnavn.
Kom hit.
Vi er Team Alfa.
-Det er en fjær i treet vårt. -Hvor er du, Lee?
-Ja. -Herregud.
Lee, vil du si noe til folket hjemme?
Jeg vil si til folket hjemme at den hosten er bekymringsfull.
Vi skal hente suppe til deg.
Natten faller sammen med temperaturen,
og Lees helse blir verre.
****.
Alt i orden?
Kroppen min bryter sammen.
Kulden tok hele ryggen min.
Armene mine blir numne. ****.
Jeg tror jeg får bronkitt. Jeg kan ikke puste om natten.
Det gjør vondt når jeg hoster, som om noen stikker en gaffel i lungene.
07:22 - DAG 5 REGN - TEMPERATUR -1.5°C
I morges, da vi våknet, fant vi Lee i tårer.
Han var klar til å gi seg.
Mellom det konstante regnet og temperaturen på -1 grader
har jeg ikke sovet.
Hver kveld er det en kamp for å komme til dagslyset.
Jeg vet at jeg står ved enden.
Jeg gir meg.
Jeg er en marinesoldat. Jeg var i en spesialoperasjonsgruppe.
Jeg trodde jeg kunne gjøre dette, men jeg er helt tappet.
Jeg trodde jeg hadde mye mer.
Det slo meg ut.
Jeg klandrer det andre laget for at fyren min sluttet i morges.
Da vi så de blussene forsvinne, var det som en åpenbaring…
"Det er så lett."
"Og alt dette er over."
"Ingen søvnløse netter, ingen sult."
"Det kan være meg."
Og det er det nå. Han er borte.
Adjø.
Ha det, Lee.
Men vi skal ikke dvele ved negativiteten, for vi skal vinne denne, tre sterke.
Vi skal kjempe mot dette ***** regnet.
Det er det eneste valget vi har.
Vi fortsetter.
Lee er den fjerde spilleren som gir seg, og det første tapet for Team Alfa.
Hans avskjed etterlater 12 spillere med en million dollar på spill.
Det at Alfa mistet sin første spiller markerer også en lovende milepæl
for nåværende leder, Team Delta.
Det er Alfa.
Det er en fra Alfa.
Det betyr at én er ute av alle utenom oss.
Farvel, hvem det enn er.
Jeg vil ikke heie, men jeg gjør det.
Skulle nesten ønske jeg så enda et bluss.
Vi er de eneste med fire.
Det er ganske klart at dominoen faller når folk begynner å gi seg.
Jeg antar at de andre lagene sliter
fordi de har dårligere gapahuker og lagmoral.
Nå har de ikke engang våre tall.
Jo lenger vi kan være fire,
jo bedre blir oddsene våre når folk begynner å spre seg,
for det er for mye jobb for to personer.
Vi fortsetter å presse og jobbe med greia vår,
og det er tydelig at alle andre begynner å falle sammen.
De tok skitne Delta.
-Vi gjør det bra. Vi har alle fire. -Skitne Delta?
Fire sterke.
La oss fiske.
Vi ser kanskje et nytt bluss her om litt hvis vinden fortsetter å piske.
De neste 48 timene står for enda mer nådeløst regn
og kalde temperaturer.
Været er forferdelig.
Det er regn, kaldt. Alle er våte.
Alaska-monsunenes elendighet påvirker alle.
Men overlevelsesoppgaven krever daglig arbeid under alle forhold.
Men dag syv bringer endelig litt ro.
Solen er oppe. Ja!
Det var en stor lettelse da solen kom ut.
Jeg visste ikke at du var ballerina.
Det er en full regnbue!
Greit.
Hører du det?
-Noe som skjer. -Det er ved stranden.
La oss sjekke det.
For første gang på fem dager
signaliserer lyden av helikoptre ankomsten av ressurser,
som leveres samtidig til hvert lag uten forvarsel.
Disse leveransene kan inneholde to ting…
Der er den.
…en melding fra Spillmesterne med nye regler og direktiver…
"Følg elven østover. Det lever krabbe i havets dyp."
…og verdifulle forsyninger og verktøy som kan forme kampens fremtid for spillere
som klarer å bruke dem.
Kattemat?
Nei, det er en form for kjøtt.
Dagens levering inneholder begge deler.
I tillegg til alt materialet som kreves for å bygge en flåte…
Hammer-tid.
Perfekt.
…og navigere vannet rundt øya…
Jeg håpet på en kikkert.
"Bruk tidevannet til å komme deg til øya og få deg hjem igjen."
Det er koordinater. Har du kartet?
…en melding fra Spillmestrene gir en mulighet til lagene.
Kjemming av øyas strand vil gi dere feller.
Det er stort.
Bak en annen øy, 1 200 meter rett østover, er det et fruktbart felt
for krabbefisking.
Skjult over hele øya er det fem krabbefeller.
På tide å bygge en båt.
Hvert lag som får tak i en eller flere feller
får midler til å kunne høste inn verdifulle proteiner.
Men å nå den andre øya vil ikke bare kreve å lage en flåte,
men å beregne reisen med kraftig lavvann.
Som betyr at det første vinduet er bare tre timer unna.
Hvis de andre gruppene får det samme
er de ute etter de samme fellene, så dette kan vi ikke vente med.
På Team Charlie…
God størrelse.
…tar Seth ledelsen i å designe og bygge lagets flåte.
Jeg liker å se på meg selv som en ingeniør.
Båten kan være ganske enkel.
Vi har ikke mye tid til å konstruere den hvis vi vil slå tidevannet.
Disse ble kuttet for gapahuken,
men siden det oppstod nye utfordringer
så setter vi flere formål til alt.
Disse bitene blir en flåte.
Tanken er å lage den som en av de pontongstolene for fisking.
To på den andre siden, to stokker for setet.
Så forhåpentligvis er ikke hele kroppen min under vann.
Det må være lett.
Lett som mulig, men det må være flytende.
Hvis du senker båten din, vil hypotermi være en stor risikofaktor her ute.
Men som et team som ikke har fått mye mat,
tror jeg risikoen er verdt belønningen.
Spesielt med noe så proteinrikt som en krabbe.
Vi vil ha krabber.
Krabber, baby.
På Camp Bravo foreslår Javier en strategiendring før de bygger flåten.
Alt sier at det ikke føles riktig å bygge det her.
Jeg tror det er bedre å komme nærmere.
Så du vil ta med alt ned til stranden?
-Det vil ta evigheter. -Vi må gå langt.
Det er halvannen kilometer.
Brian tenkte først å sjøsette flåten her,
ut fra leiren vår,
og flyte ned halvannen kilometer til øya der krabbefellene skal være.
Jeg ville endre taktikk.
Med Camp Bravo lengst øya de må nå,
kom Javier frem til konklusjonen at de må sjøsette flåten medstrøms
er deres beste alternativ for å nå øya trygt.
Det vil bety en kortere reise over vannet,
men kan gjøre det vanskeligere å fange Neka River's raske strømmer.
Kanskje Javier har rett.
Og til syvende og sist må vi samarbeide for å overleve.
Så jeg gir etter. Han tar den siste avgjørelsen, som vanlig.
Kom igjen, Brian.
Jeg prøver å gi så mange perspektiver som mulig.
Jeg håper Brian ikke ser det som at jeg beordrer.
Jeg prøver bare å ta vare på ham.
På andre siden av Neka ser Team Delta ut til å utnytte flertallet sitt
for å raskt bygge et betydelig større fartøy.
Vi har en unik posisjon til å ta vår urettferdige fordel på fire
og gjøre det eksponentielt mer til en fordel.
Jeg har bygget noen flåter i min ungdom.
Denne båten må ha litt styrke.
Jeg må lage noen små kiler
så disse stengene som ligger på langs ikke beveger seg.
-Det er et must. -Ja.
Jeg må gi gruppen ære.
Vi er noen ressurssterke jævler her ute.
Vår katamaran-drone-inspirerte flåte-design kommer sammen.
Den skal ha slange her og her.
En tverrbjelke under hovedstrukturen
som er festet til slangen.
Den setter oss opp litt høyere.
-Vi har god stabilitet. -Ja.
Støtte fra krysstrukturene.
Det er det som holder balansen på flåten.
Vi må tenke langsiktig med dette.
Vi har krabber.
Vi bruker det ut kampen, så det er verdt ekstra innsats.
Vi bruker virkelig mye energi på flåten, og tror det er verdt investeringen.
Lag individuelle surringer, for hvis én løsner, er det kun den.
Dette er ikke bare et engangsbruk.
Vi kan dra lengre ut i vannet, få mer fisk og forhåpentligvis litt krabbe.
Men vi kan også krysse elven nå og besøke vennene våre på andre siden.
Kanskje komme i hodet deres også.
Og så har vi også vår slue plan.
Hovedplanen er at vi er de første der.
Vi vet ikke om de andre finner krabbefeller.
På den andre kysten,
tar Javier og Brians reise nedover elva dem gjennom Alfa sitt territorium,
hvor Justin har jobbet de siste timene på sin egen flåte.
-Hei. -Hei.
Javier, ikke sant?
Ja.
-Hva er planen nå? -Dra til øya.
Jeg vil foreslå noe. Vil dere dele dem hvis jeg kommer dit først?
Hvis vi kommer dit før deg så vil du dele dem.
-Vi inngår en avtale. -Den som kommer først.
Hvis jeg kommer dit først, er jeg villig til å dele likt.
Hvis dere kommer dit først, så gjøre dere også det.
Justin fortjener mye ære.
Det er lurt å dele krabbefeller.
Greit, la oss dele fellene. Avtale?
Avtale.
-Greit, Team Bravo. Team Alfa. -Greit.
-Lykke til, Justin. -Greit.
Kos dere. Brian, Javier.
-Pass på, Justin. -Vær trygg.
Jeg tror Justins idé om å dele krabbefellene
og jobbe sammen,
og beseire den siden,
vil gjøre oss sterkere på denne siden.
Brian, vær forsiktig med steinene.
Med lagene Alfa og Bravo, som begge har mistet medlemmer de siste dagene,
danner de en allianse
som sikrer veddemål i dette løpet mot sine rivaler på den andre siden.
De andre lagene kan gjøre det de vil. Dette endrer alt.
Nå, med det neste lavvannet på vei…
Prøv å få det så stramt du kan.
…posisjonerer Javier og Brian seg 1200 meter motstrøms
og begynner å sette sammen flåten.
Må gjøre som MacGyver.
Hva tenker du om en trekant som er godt festet?
Jeg har to til med dette festet.
Slangekonseptet kom fra en dokumentar jeg har sett om flukten fra Alcatraz.
Hvis gutta i Alcatraz kom seg av øya
og til kysten, så kan vi helt klart få tak i krabbefellene.
Imens fortsetter Justin fra Team Alfa med å jobbe med designet,
som er nesten dobbelt så stor som Bravo.
Jeg prøver å bygge en båt som skiller seg ut fra de andre lagene.
Jeg vil heller ta god tid og lage noe som er effektivt.
Så det er som Haren og skilpadden nå.
Det er en maraton, ikke en sprint.
Det han bygger er en altfor forseggjort båt.
Justin har jobbet med den båten, og det tar for lang tid.
Det er ikke praktisk, og det koster oss tid.
Vi burde allerede vært nedstrøms.
Mens Justin fortsetter å jobbe…
Det ser stødig ut.
…gjør de andre lagene seg ferdige med sin…
Da kjører vi.
Ja, stram den og pakk den inn.
…for å rekke lavvannet og nå øya først.
Vinduet vårt stengte. Det betød at det var på tide.
Imens, etter Javiers plan,
forbereder Brian fra Team Bravo seg på å starte langt nedstrøms.
De har ikke blåst dem opp riktig.
Dette er ille. Jeg håper de har kystvakten i nærheten.
Dette fartøyet vil synke.
Tre, to, en, gå.
Team Delta flytter fartøyet i posisjon for å nå strømmen
og avgjør fort hvem som skal ta roret.
Vi måtte ta en avgjørelse.
Hvem vil risikere alt?
Hvem er villig til å komme seg ut i vannet og risikere eksponering,
fuktighet og å dra hjem?
Jordan, du er vår fyr. Du fikser dette.
Jeg har hatt tidligere trening fra militæret
i akkurat sånne situasjoner.
Du kommer til å naile det.
Teamet mitt valgte meg til å dra ut dit.
Tretti meter nedstrøms…
Og nå denne.
mens rivalen deres, Delta, gjør sine siste forberedelser,
vurderer Team Charlie en endring i siste liten.
-Er du klar? -Ja.
Vinden begynner å blåse også, vi bør skynde oss.
Klarer du det?
Se her.
Jeg skulle bemanne flåten før vi kom til vannet…
Helt ærlig så er jeg nervøs. Men dere er tyngre enn meg.
-Ja. -Den går dypere.
Du vil nok ha et bredere fotfeste.
-Ja. -Se på meg. Er du sikker på at du vil?
Ja. Jeg fikser det.
Men under prosessen så Angie meg i øynene og sa: "Jeg fikser dette."
Er du klar?
Kan vi snakke med Nick?
Det var skremmende å se på den elven, fordi vi hadde en provisorisk slange,
laget av or, surret sammen, som skal navigere i den ville strømmen.
La meg prøve å stå på den.
Den flyter med meg på den. Da han stod på den, vil den ikke…
Det skjer ikke med deg.
Dette er veldig skummelt.
Så jeg følte meg ikke trygg på Angies evner.
-Vil du gjøre dette? -Ja.
-Er du sikker? -Hundre prosent
Se på meg. Hvis du drar ut dit, kan du ikke feile.
Du må klare det.
Jeg sier ifra hvis jeg ikke får til noe.
Jeg har sterk bakgrunn i svømming,' og tolererer kulde veldig godt.
Jeg veier mindre.
Den flyter mer.
Det får meg ut av vannet mer.
-Jeg er veldig god på vannet. -Jeg nøler.
Jeg tror Seth er vår beste sjanse.
Jeg tror ikke Angie klarer dette.
Hvorfor tror du det?
Den letteste personen på flåten har kanskje ikke den fysiske styrken
til å styre den. Den går som en gris.
Og vi sulter, og vi må vinne dette.
Seth er vår beste sjanse.
Du er i ferd med å få frem noe i meg nå, for det jeg sier dere…
Vent litt, ikke avbryt meg. Dere er over…
Aller først, ikke pek på meg.
Det trigger meg.
En mann som hever stemmen, da gir jeg meg.
Med en høylytt, skrikende mann,
er det som om en bryter går av i hodet mitt, og jeg tillater det ikke.
Du avbryter meg, og jeg prøver å snakke til deg.
-Ok? -Fortsett.
Så jeg klikker tilbake, men…
-ikke snakk sånn til meg. -Hei.
Hopp inn da.
Jeg veier mindre enn dere.
Disse dekkene er bittesmå.
Du er en nok en person jeg må bevise meg for.
Jeg er her for å bevise meg.
-Kanskje jeg tar feil. -Jeg vet du tar feil.
Jeg liker å trekke meg tilbake, vurdere situasjonen og gå derfra.
-Dette er ungdomsskole-tull. -Jeg sier bare…
-Jeg hørte det han sa. -La oss stoppe.
Jeg liker ikke å involvere meg før jeg må.
-Jeg tar ikke noens side. -Nei…
Jeg sier bare at vi trenger en tredje. Jeg gir den til Seth.
Det er den beste lederstilen for meg.
Jeg vet at jeg klarer det.
Men jeg tror hun har best sjans, siden hun er lettere.
Men jeg klarer det. Du bestemmer.
Dette er i din bane. Jeg stoler på det du vil.
Jeg klarer det.
Greit. Da sender vi Angie.
Jeg setter pris på at Seth er megler.
Jeg er ikke bare en kvinne som er her for å gjøre mitt
og gi meg når jeg har fått nok.
Jeg er her på lang sikt,
og når jeg sier at jeg kan gjøre noe, vet jeg at jeg kan det.
God tur, bror.
Forsinket av krangelen…
Hvor er åren vår?
…stresser Team Charlie nå for å få flåten i vannet.
Vannet tar ikke tak som jeg trodde.
Ja.
Selv om Team Alpha står på sidelinjen…
Vi er de eneste som ikke er der.
Fordi han ikke kan gjøre noe effektivt.
…to hundre meter nedstrøms,
har underbemannede Bravo benyttet seg av muligheten
til å hente seg inn og sjøsette sitt eget fartøy fra Javiers valgte sted.
-Sikker på at du vil ta med alt? -Legg det inn.
Imens Delta har utnyttet fordelen
og fått et viktig forsprang i løpet for viktig protein.
Gå med tidevannet. Ikke kjemp mot den.
Strømmen tar meg veldig fort. Det er akkurat det jeg ville.
På tide å vinne oppdraget.
-Glatt seiling herfra. -Du klarer det.
Bruk pinnen.
Du klarer dette, Brian.
Skaff oss den maten. Kom igjen.
Hvis en spiller finner krabbefellene først,
er det ingenting som hindrer dem i å ta alle fem.
Jeg håper hun får det.
Vi kan ikke gjøre noe nå.
Jeg padler i startet, og så innser jeg at jeg ikke trenger det, for vi leder.
Strømmen tar meg. Jeg kan nyte turen.
Hei, Jordan, hva skjedde med deres fjerde medlem?
Hvor er det fjerde medlemmet?
Når som helst.
Å ja?
-Hva sa han? -Når som helst.
Sender dere ut en flåte?
Ja, den er bak deg.
Jeg vil ikke bare komme dit, jeg skal gni det inn.
Hva ****?
Gjør de armhevinger?
Han håner meg.
Jeg tror ikke vi tar ham.
Jeg er en god fisker.
Så jeg ser hele tiden på hvor vannet renner, hvordan det renner.
Så la jeg merke til strømmen.
Noe i meg ville komme seg til strømmen med en gang.
Det er noen der i rødt.
Jeg tror hun vil ha dette.
Ti.
Se der.
Se på vannet der.
Fortsett, Angie. Dra!
-Jeg er ikke bekymret for dem. -Kom deg i midten.
Dra!
Du har en god linje, Angie!
Jeg trodde ikke jeg skulle klare det, og jeg ga nesten opp.
Dette er bra! Kom deg dit!
Du er nesten der.
Og så begynner den å bevege seg.
Hun er i strømmen.
Perfekt! Du er perfekt!
Jeg kjemper mot strømmen, og her kommer en jente i en flåte.
Nå er det hastverk.
Fy søren!
Bra gjort av dem.
Seth, se hvor nær hun er.
Fortsett.
Jeg tror du er på en god linje, Angie.
Selvtilliten min er skyhøy.
Ikke engang bekymret.
Jeg er på vei rett til den øya og skal hente alle de krabbefellene.
Hun har dette.
Hva skjer? Du er på feil sted, gutt.
Og så ser jeg bort.
Søren. Nei.
Tekst: Håkon Jordheim