Fyra generationer av Furier.
De upplevde krig, massakrer, svek,
men ingen av dem behövde utstå det jag fick utstå.
När Driss flydde efter att Damocles attackerade oss,
hade han ett försprång, en armé,
och en plan för att plundra gruvan, Olympus tåg.
Hemligt, bepansrat och extremt säkert.
Lyna och jag var sena.
Vi fick hoppa på tåget i farten. Driss var i den främre vagnen.
TÅG NUMMER 7854
Vad var han ute efter? Guldet, tavlorna, Olympus hemligheter.
Men det han mest ville ha fanns i datacentret i slutet av tåget.
En mjukvara kopplad till alla polisens tjänster,
alla kameror, alla smarttelefoner…
En mjukvara med vilken man kan hitta vem som helst.
Med den kan Driss hitta din mamma.
Om han hittar Kahina, dödar han henne.
Nej, vi ska hoppa på det här tåget och stoppa honom.
Jag vet att jag har förlorat er tillit,
och att ni bara vill sätta en kula i huvudet på mig.
Men ni vill även veta vad som kvarstår av er förmögenhet.
Vad jag räddade från gruvan.
Så ni måste lyssna på mig till slutet.
Sen kan ni bestämma
om jag fortfarande är er Furie
och vad ni ska göra med mig.
FURIEN
Den är kall. De hann inte skjuta.
-Så Driss överraskade dem? -De anade inget.
Ingen har nånsin vågat angripa gruvan.
-Tillgång till servrarna. -De byter lösenord dagligen.
Det kan ta timmar att knäcka.
Så mycket tid har du inte.
Vem är snabbare än han?
Sätt igång.
Hade ni räknat med era män? Det var en felberäkning.
Ert bepansrade tåg, era övertränade män, inget kunde skydda er.
Förutom jag.
Just då visste jag bara att Driss män…
De är många och de skjuter för att döda, så kör hårt.
Skjut tills vi har hittat Driss.
Vi måste agera snabbt. Vi låg efter, det var för många vagnar.
ANGE LÖSENORD
FEL LÖSENORD
Min bror har aldrig varit tålmodig.
Han får alltid det han vill ha.
Han skulle tömma era servrar som han tömde ert kassaskåp.
Säck efter säck, metodiskt, tog han era miljoner i från er.
Killar?
-Sluta, jag blir stressad. -Grabbar, svara.
-Hör ni oss? -Vi har ljud, men ingen bild.
Det krävs finkänslighet och fingerfärdighet.
-Kom igen! -Du…
Nu funkar det.
De tömmer ju gruvan på allt.
Det är samma sak vid varje stopp.
-Hur lugnar du Olympus om allt är borta? -Bra fråga.
Att ta med Driss till er hade inte räddat oss.
Ni behövde gyllene bevis.
Vi fixar Driss. Hitta hans förvaringsplats.
Okej.
-Vilken är nästa station? -Det är…
Där.
-Menar du allvar? -Det är inte jag som kör tåget.
Varför har du så kort stubin idag?
-Är du rädd för att bli dödad? -Jag är åtminstone med dig.
-Det är henne jag är orolig för. -Seså.
Han hade inga skäl att oroa sig.
Det var bara vi två mot en armé.
En dag som alla andra för Furierna.
Lyna.
Vi kör på tre.
Ett.
Två.
Tre.
Försök att inte dö. Vi har tre vagnar kvar.
Grabbar, än lever vi. Hur går det för er?
Har ni hittat Driss män? De bär ut guldet i väskor.
Vi är här, men det är väskor överallt. Hur vet vi vem som jobbar för Driss?
Jag borde ha tagit med min metalldetektor.
Selma, så här funkar det inte. Vi behöver nåt att gå på.
Driss underlättade inte deras jobb.
Hans män klev ut via Paris mest trafikerade stationer.
De försvann i massan.
Det var då Lyna fick en idé.
Simon, du spårade min mobil.
Va?
Det skulle jag aldrig göra.
Det var ingen fråga.
Du litar inte på henne.
Nu har ni nåt att följa.
Mina killar följde hennes mobil för att se var Driss gömde pengarna.
Bra jobbat.
Men det är bara början.
Andas.
Slappna av i musklerna.
Är det här rätt tid för yoga?
Det är alltid rätt tid.
Det lärde jag mig av mamma.
Jag ska berätta en sak.
Andas in.
Andas ut.
En gång angreps Olympus av en kille.
Han begick en massaker.
Andas in.
Andas ut.
Min mamma och jag spårar upp honom.
Andas in.
Andas ut.
Men jag är ung, mamma anser inte att jag är redo.
Hon ber mig vänta medan hon tar itu med om honom.
Jag väntar.
Det drar ut på tiden.
Sen hör jag ett skrik.
Det är min mammas röst. Jag rusar in.
Hon förblöder på marken. Jag är i chock och ser inte att killen är kvar.
Han hugger mig fyra gånger innan jag kommer undan.
Han är stor, stark, snabb och exakt.
Adrenalinet överhettar min hjärna.
Jag är rasande. Jag slår, men träffar bara luften.
Hur tog du dig ut, då?
Långt borta,
väldigt långt borta,
hörde jag min mammas röst. Vet du vad hon sa?
"Andas. "
Jag tog ett andetag.
Jag saktade ner. Jag stannade, tittade…
Jag såg öppningen och från den stunden bestämde jag takten.
Andas.
Det är hemligheten.
Du andas och väljer.
Namaste, din skit.
Det tar för lång tid.
Det är okej. Jag har det.
Kahina N'Soumer. Jag vill veta var hon är.
Det är ingen sökmotor där man kan skriva in ett namn.
Jag ska hitta ett sätt.
-Jag har slut på kulor. -Fortsätt, improvisera.
Den ska inte vara där.
Har Driss riggat tåget?
När han ledsnade på en leksak som barn, hade han sönder den.
Inget mer tåg.
-Inga pengar, inga hemligheter. -Inget Olympus, ingen Furie.
-Festen är över. -Vad gör vi?
Vad gör jag? Du ska hitta din far.
Ska du desarmera den? Med dina skakiga händer?
Vet du hur man gör? Jag ska försöka.
Jag vill inte att det smäller på en station.
Vilken skit.
Ge mig mobilen.
-Om det går fel, måste vi begränsa skadan. -Hon har rätt.
Vi kunde inte fixa det själva.
Vi behövde de bästa av de bästa, men i undre världen var vi slut.
Så vi fick nöja oss med dem.
Ja, de där två.
En lönnmördare och en traumatiserad polis.
SJUKHUSET
LITE TIDIGARE
Chefen.
Elie?
Du var med Keïta under attacken?
Vi måste prata.
-Det som hände där var… -Ett helvete, jag vet.
Du förstår inte, det var jag som…
Det är första gången en måltavla kommer på eget bevåg.
Och ärligt talat,
är det trevligt.
Oroa dig inte, du kommer inte att lida.
Senast vi gick skilda vägar…
…trodde jag inte att du skulle motstå att tjalla för dina kollegor.
Det är inte ditt fel.
Dagen då de delade ut stake, var vi inte alla…
Pascal, du måste ringa…
-Hallå? -Orso? Var är du?
Lyna?
Medan jag desarmerade bomben och Lyna jagade sin far,
skulle de dirigera tåget ut ur Paris.
-Jag borde ha varnat mina kollegor. -Och sagt vad?
"Chefen, det är Furien, myten, hon är min flickväns faster.
Jag menar, mitt ex.
Hon är på ett spöktåg under Paris
fyllt med guldtackor och sprängämnen nog för att skicka Mona Lisa till Mars. "
Och nu tänker du: "Idioten har rätt. " Eller har jag fel?
-Okej, men vi gör på mitt sätt. -De får örfila oss och vi ber om ursäkt?
Så du vill eliminera alla och sen?
Vet du hur man styr in ett tåg på ett sidospår?
Kan du sköta växelspår?
-Och nu tänker du… -Vi gör på ditt sätt.
Tack.
TILL: SELMA VI ÄR HÄR
Ja?
-Öppna. -Det är polisen.
Lyna, det är bra. Dina killar är på gång. Hur går det för dig?
Vad fan är det här?
Du sa inget om en flygel från Louvren.
Försök att inte ha sönder allt.
Som om det vore min stil.
Har ni tillstånd?
Här är mitt tillstånd.
Här hanterar vi dagligen 1 500 tunnelbanetåg i Paris.
Endast höjdare kommer in.
Inte några småglin.
Ni behöver tillstånd från prefekten, idiot.
-Kallade han mig dum? -Nej, han sa "idiot".
Släpp in oss. Det här slutar illa.
Click-Clack, kan du komma hit?
På ditt sätt, då.
Förstör inget. Ni hörde chefen. Förstör vi nåt, krossar han oss.
Andas in.
Andas ut.
Det är ett spöktåg.
Det står inte på nån lista.
Vad ska jag göra? Gissa?
-Var ska jag leta? -Färre frågor, fler lösningar, George.
Jo, men Click-Clack är specialisten
på prioriterad tågtrafikledning inom stan, inte jag.
Vad?
Han är inte död. Jag gjorde som du sa.
Han går inte på ett tag, men…
Din kompis kommer att klick-klacka. Är du med?
Med kryckorna. Klick, klack…
Inte?
Var fan är det jävla tåget?
ÖVERFÖRING AV DATA
Ska du desarmera den? Med dina skakiga händer?
Det är över för dig, Selma.
Vad är det?
Oroa dig inte.
-Vet du vad du gör? -Jag hoppas det.
Jag hoppas det.
Men du kanske borde skynda dig…
Selma säger att vi måste skynda på.
Det är bråttom, vi vill inte att hon blir sur.
Sa hon så?
Nej, jag sa nåt mycket värre.
Och jag skickade vår position.
Här.
Se där. Du ville ju ha ett spöktåg. Nu har du GPS-koordinaterna.
-Ja, bra. -Kör nu.
-Ser du det? -Ja, jag släpper det inte.
Det är buggen i vårt system! Den dök upp så där ibland.
Vi förstod inte varför.
Vänta tills mina kollegor får höra…
De behöver inte få veta.
-Vi måste få ut det från Paris. -Vi har inte tid.
Vänta, vad är det?
Det är en nedlagd station.
-Styr tåget dit. -Okej.
Jag hade inte satsat på det, men killarna utförde sin del.
Tåget stoppades.
ÖVERFÖRING AV DATA
Ensam, sen och obeväpnad.
-Du är också ensam. -Är det så?
Vet ni vad som händer vid brand i ett datacenter?
Man kan inte slänga vatten på servrarna.
För att släcka elden måste man suga ut allt syre från rummet.
Då så.
Vi tar ett djupt andetag…
Namaste, skitstövlar.
Inget syre.
Jag tränade henne väl.
Framför allt lärde jag henne observera.
Hon visste var syret fanns.
Och hon visste att hon inte fick tveka.
Vid syrebrist stängs hjärnan av inom några sekunder.
Man känner en hemsk smärta i kroppen.
Man tar ett par steg, sen ger hjärnan upp
och man faller ner, död.
DATAÖVERFÖRING AVSLUTAD
Lyna?
-Är allt bra? -Den är borta. Jag kom för sent.
Du hinner än. Skynda på.
Driss!
Jag vill inte döda dig!
Helvete!
Fan också.
VARNING TESTOMRÅDE MED TÅG I RÖRELSE
Selma lyckades desarmera bomben.
Jag ropade hej lite för tidigt.
Driss hade lämnat en överraskning. Femton av dem, starka och tungt beväpnade.
Jag hatar överraskningar.
När Driss var liten och blev utskälld av vår mamma,
brukade han försvinna.
Hon visste inte vart han tog vägen. Hon blev galen på det.
Det är sant att min bror var begåvad.
Men inte som jag.
När han gick för att finna frid visste jag var han fanns.
Solar du?
Du är obeveklig.
Och du har förlorat.
Okej, killar…
Låt mig förklara. Det finns två sätt.
Det svåra sättet…
-Nej, det finns bara ett sätt. -Du kan inte räkna.
Du är ensam, men vi är många.
Det är sant.
Matematik ger mig huvudvärk.
Den saknar poesi.
Så, mina herrar, med det sagt… Låt Jimmy sjunga.
-Jäklar. -Jimmy har inte tappat rösten.
Såg du?
Jag har ett nytt smörjmedel. Det lät mjukare i mina öron.
-Visst? -Jo, faktiskt.
-Kom igen. -Förlåt, sir.
Du har mist dina män, guldet. Det är över.
Nu, då?
Jag dödade honom.
Det var inte lätt, men jag gjorde det.
Han kämpade. Han gjorde motstånd.
Men jag körde slag för slag.
En kula i ögat, en kula i handen.
Så var det över.
Jag förväntade mig motstånd.
En sista akt av mod.
Folk har alltid misstagit sig om oss två.
Du är drömmaren, jag är pragmatiker.
Jag vet när jag ska slåss
och när jag ska njuta av Paris himmel.
Lyna sköt mig.
Det är olikt henne.
Vad sa du till henne?
Att det var ditt liv eller hennes mors.
Du är duktig på att få oss att glömma dina lögner.
Nån måste göra skitjobbet.
Du gör det för bra för att inte njuta.
Du har ljugit för alla i 25 år.
Tjugofem år sen du gjorde mig till ett monster.
Det var du som spårade upp Kahinas familj.
Du massakrerade dem.
En snut infiltrerade den undre världen, gifte sig med din bror.
Du gjorde verkligen bort dig.
Furien måste dölja sitt misstag. Du tog ifrån mig allt, Selma.
Mitt liv, min frihet… Till och med sanningen.
Jag var den sista att eliminera.
Men…
Du är min lillebror.
Min svaghet.
Min dotter siktar bra.
Hon dödar, liksom vi.
Hon behöver inte få veta det nu.
Det är inget som gläder folk.
Hon ska inte leva med mitt blod på sina händer.
Du måste göra det du aldrig har kunnat.
Gör det nu.
Det tar bara en sekund.
Det har tagit mig 20 år.
Följ med mig.
Kom igen.
Vi gjorde vad vi måste.
Vad sa han till dig innan…
Inget.
-Tänker du fortsätta ljuga? -Tro vad du vill.
-Men din mamma är säker. -Jag ska hitta henne.
Ensam? Utan mig och mina resurser? Det klarar du inte.
Dig?
Men du är oviktig nu.
Gudfäderna satte ett pris på våra huvuden.
Furien är borta.
Jag kan få dem att ändra sig. Vi ska inte fly.
Ett liv på flykt är inget liv.
Med det sagt, om du måste ta adjö, lösa saker, hänga ut tvätt,
för du vet hur blöt tvätt blir,
gör det nu.
-Lite överdrivet, va? -Ja.
Hördu, dumskalle.
Ni hade gjort slut när vi låg med varann.
Mamma.
Förlåt att jag inte kom hit.
Jag var arg på dig och pappa.
Men jag älskar dig mycket.
Ska du åka?
Du träffar din mamma och mig. Det känns som adjö.
Vad händer den här gången?
Jag borde ha pratat med dig från början.
Du ville inte prata, jag ville inte lyssna.
Jag trodde att jag visste bättre,
att du inte skulle klara dig själv.
Vi gjorde vårt bästa.
Jag vet.
Du älskar mig, men vi kan inte fortsätta så här.
Så dumt. Jag trodde att andra gången skulle vara lättare.
Jag tog också farväl innan jag kom hit.
Jag känner er väl.
När han angrep er, avslöjade Driss er sanna natur för alla.
Ni är giriga, vilda,
drivna av simpla instinkter.
Så fort ni kände er hotade, lurade ni och bedrog.
Ni äventyrade
balansen som vi hade byggt upp under så många år.
Vad gör du?
Men tro inget annat.
Utan Furien,
överlever ni inte.
Ni kommer att bli ruinerade, döda varann för smulorna av ert imperium.
Men ni kan jubla nu.
Furien är här.
Tack vare henne, lever Olympus.
Olympus har en ny mästare som ledare.
Damocles.
Tänk efter innan ni svarar.
Vem jobbar ni för?
FURIEN
Undertexter: Marie Roos