‫‫סלמה?‬
‫‫דריס הרג את סלמה. ‬
‫‫ארבע מילים קטנות בלתי מתקבלות על הדעת. ‬
‫‫ארבע מילים שמשנות הכול. ‬
‫‫ארבע מילים שמסיימות את סיפורו‬ ‫‫של אח ששנא את אחותו. ‬
‫‫דריס תמרן אותנו. דריס לכד את הפוריה. ‬
‫‫דריס הרג את סלמה. ‬
‫‫להפוך לפוריה פירושו להסכים‬ ‫‫למסור את חייך למען המשימה שלך. ‬
‫‫רק צדק יכול לעצור מלחמה נצחית בין סנדקים. ‬
‫‫מלחמה שיהיו בה קורבנות חפים מפשע. ‬
‫‫הפוריה עובדת עבור הפושעים, ‬ ‫‫אבל רק עליכם היא מגינה. ‬
‫‫כמו הפוריות האחרות לפניה, ‬
‫‫סלמה חיה ומתה למען זה. ‬
‫‫אבל למרות ההקרבה שלה, ‬
‫‫המלחמה החלה. ‬
‫‫ואני היחידה שיכולה לעצור אותה. ‬
‫‫- סירת הקזינו של משפחת טראן -‬
‫‫- המחסן של פהים -‬
‫‫- מאמאלנד -‬
‫‫- הפוריה -‬
‫‫שבי, טיפשונת. ‬
‫‫יש בלגן. ‬
‫‫זה פרץ שוב. ‬
‫‫כל הסנדקים מתקשרים לכאן. ‬
‫‫הם לא יודעים למי לפנות. ‬
‫‫לא ייקח הרבה זמן עד שפארק ינצל את המצב. ‬
‫‫הוא התחיל בקמפיין ברגע שסלמה נשרפה. ‬
‫‫סימון. ‬
‫‫זה נכון?‬
‫‫איפה סלמה?‬
‫‫אני מצטער. ‬
‫‫מי עשה את זה?‬
‫‫היא לא הייתה רוצה שתתערב. ‬ ‫‫-מי?‬
‫‫בוא. ‬
‫‫אתה רוצה צדק?‬
‫‫צדק? הוא מת יחד איתה. ‬
‫‫מי שעשה את זה, אתה רוצה שהוא יסבול?‬
‫‫לקחת ממנו הכול?‬
‫‫אני רוצה שיהיו לי סיוטים‬ ‫‫כשתספרי לי מה עשית לו. ‬
‫‫זה יהיה גרוע מכך. ‬
‫‫בוא. ‬
‫‫אל תבטיחי דברים כאלה. ‬
‫‫אפילו סלמה לא הצליחה להיפטר ממנו. ‬ ‫‫אנחנו לא יודעים עליו כלום. ‬
‫‫אנחנו יודעים עליו משהו?‬
‫‫- מחנה האחים ק' -‬
‫‫תביא את כל מטילי הזהב מהקרוונים. ‬
‫‫מה אתה עושה? קדימה. ‬
‫‫אתה מזהה אותי?‬
‫‫יודע למה אני חושף את פניי?‬ ‫‫-כדי שכולם ידעו שאתה תוקף את האולימפוס?‬
‫‫כי אף אחד לא יצא מפה בחיים. ‬
‫‫דריס?‬
‫‫דריס ההוא?‬
‫‫למה סלמה לא אמרה כלום?‬
‫‫כדי להגן עליכם. ‬
‫‫אילו האולימפוס גילו שהיא שיקרה, ‬ ‫‫מה היה קורה לכם?‬
‫‫היא הייתה צריכה לספר לנו. ‬ ‫‫גם את היית צריכה להזהיר אותנו. ‬
‫‫מה את עושה פה?‬
‫‫זוזי. זה המקום של סלמה. ‬
‫‫היה. ‬
‫‫אמרתי לך לזוז. ‬
‫‫ואם לא?‬
‫‫אם לא, אשבור לך את הפרצוף. ‬ ‫‫את מתחילה לעצבן אותי. ‬
‫‫מאז שהגעת היה רק בלגן. ‬ ‫‫אני לא מחבב אותך. אני לא סובל אותך. ‬
‫‫נראה לי שהבנתי. ‬
‫‫זה הכול? סיימת?‬
‫‫המחנה של האחים ק' הותקף. הנה. ‬
‫‫אתה יודע איפה דריס?‬
‫‫גם אני לא. ‬
‫‫אז שב, שתוק ותקשיב לפוריה החדשה שלך. ‬
‫‫זה מה שאנחנו עושים!‬
‫‫אנחנו יושבים על התחת וסומכים על הפוריות!‬
‫‫סלמה בחרה בה כיורשת שלה. ‬
‫‫אנחנו מקשיבים. ‬
‫‫המטרות שהותקפו על ידי דריס. ‬
‫‫מאמאלנד, ‬
‫‫סירת הקזינו של טראן, ‬
‫‫המחסן של פהים. ‬
‫‫מה הוא עושה? הוא תוקף באקראי?‬
‫‫לא. ‬
‫‫הוא חיכה יותר מדי זמן. הוא לא תוקף באקראי. ‬
‫‫כל מה שהוא עושה אישי. ‬
‫‫הוא חושב שלקחנו ממנו הכול, ‬ ‫‫והוא בא לקחת את זה בחזרה. ‬
‫‫הוא לוקח את מה ששייך לו. ‬
‫‫זה מה שהיא אמרה הרגע. ‬
‫‫לא. הוא ייקח את מה שבאמת שייך לו. ‬
‫‫כשסלמה חיסלה את דריס, ‬ ‫‫הסנדקים השיבו את העסקים של המתחרים שלהם. ‬
‫‫מאמאלנד, סירות הקזינו. ‬ ‫‫אלה היו רעיונות שלו. ‬
‫‫הכרת אותו. אילו עסקים נוספים היו לו?‬
‫‫לאביך לא היו חסרים רעיונות. ‬
‫‫הוא תמיד אהב לעשות הצגות‬
‫‫ולעשות עסקים לעיני כולם. ‬
‫‫אבל בתחום הסמים, טוב…‬
‫‫הוא התעלה על עצמו. ‬
‫‫גידול גראס בבניינים נטושים. ‬
‫‫שם השוטרים מחפשים קודם. ‬
‫‫לעומת זאת, ליד ה"אליזה", ‬
‫‫ולא רחוק ממשרדי הממשלה, ‬ ‫‫יעברו על פניך מבלי לשים לב. ‬
‫‫הוא בטוח יתקוף שם. ‬
‫‫- האחוזה הפרטית של הדוכס -‬
‫‫תנו להם לעבור. ‬
‫‫הם יתקפו כאן בקרוב. ‬
‫‫אז אני הבא בתור ברשימה. ‬
‫‫זה היה חייב לקרות. ‬
‫‫מה נשמע?‬
‫‫אמרנו לך שתותקף ואתה שותה תה עם המטפס שלך?‬
‫‫נחמד. יש לך הרבה חוצפה. ‬
‫‫חליטה של ה-THC הכי טוב שלי. ‬
‫‫אקסלמן 2021. זה עוזר לי לשמור על קור רוח. ‬
‫‫ולקבל החלטות טובות. ‬
‫‫נעביר הכול ונכפיל את מספר השומרים. ‬
‫‫לא!‬
‫‫אם תעשה את זה, נאבד כל סיכוי לעצור אותו. ‬
‫‫את רוצה להשתמש‬ ‫‫ברכוש היקר ביותר שלי כפיתיון?‬
‫‫כן. טוב, לא. ‬
‫‫אני יודעת ש…‬
‫‫כשמציגים את זה ככה, זה קצת…‬ ‫‫-גם אם אעשן את כל זה, ‬
‫‫לא אהיה מסטול מספיק כדי להסכים. ‬
‫‫אבל תודה שבאתם לבקר. ‬
‫‫זה היה…‬
‫‫מבדר. ‬
‫‫טוב. בואי, ילדה. ‬ ‫‫-חבר'ה, בואו נלך. ‬
‫‫נו?‬
‫‫את כבר מוותרת?‬
‫‫אתה יודע שמישהו השתלט על המטעים שלך?‬
‫‫כמה צמחים נחתכו. ‬
‫‫כמה צמחים מתוך מאות. ‬
‫‫אף אחד כנראה לא הבחין. ‬
‫‫אילו?‬
‫‫אתה רואה את זווית החתכים?‬
‫‫מישהו ימני. ‬
‫‫הוא עובד אצלך כבר זמן מה. ‬
‫‫הוא מרגיש מוכפש. ‬
‫‫יש לו מאהבת והוא צריך כסף, ‬
‫‫והוא מזיע‬
‫‫הרבה‬
‫‫תתפסו אותו!‬
‫‫איך ידעת שזה הוא?‬ ‫‫-בילפתי. ‬
‫‫הם יתקפו כאן בקרוב. ‬
‫‫סלמה הכשירה אותך היטב, אבל…‬
‫‫אל תאכזבי אותי, ‬
‫‫פוריה. ‬
‫‫שני שומרים בכניסה, זו כמעט הזמנה. ‬
‫‫כמובן. ‬
‫‫אם הם יתקפו, זה יקרה עכשיו. ‬
‫‫כן. ‬
‫‫למה הם מחכים?‬ ‫‫-אם את טועה, זה ייגמר רע. ‬
‫‫אנחנו עולים. ‬ ‫‫-תתכוננו, הם שולפים נשקים. ‬
‫‫את באמת חושבת שזו מתקפה?‬
‫‫מה נעשה עכשיו?‬
‫‫נחכה. ‬
‫‫יבוא. ‬
‫‫בבקשה. טעית. ‬
‫‫היא לא רעה. ‬
‫‫אחרי האחים ק', ‬ ‫‫היית אמור להיות המטרה הבאה שלהם. ‬
‫‫עצרתי אותם לפני שהם תקפו אותך. ‬
‫‫עשיתי את זה בצורה נקייה ושקטה‬ ‫‫כדי לא למשוך תשומת לב אליך. ‬
‫‫איך ידעת שהם יבואו לכאן?‬
‫‫מה חשבת?‬
‫‫שאחרי שהזדחלת אחרי הפוריה במשך כמה שבועות, ‬ ‫‫את תתפסי פיקוד ותתקני הכול?‬
‫‫את חושבת שיכולתי לעשות את זה לסלמה?‬
‫‫להרים עליה יד?‬
‫‫אין סיכוי. ‬
‫‫את לא פוריה. ‬
‫‫לעולם לא תהיי. ‬
‫‫סלמה הייתה טורפת. ‬
‫‫את טרף. ‬
‫‫תיפטרי מהגופות בשבילי. ‬
‫‫מתאים לך לנקות, לא?‬
‫‫איך פארק ידע על המתקפה אצל הדוכס?‬
‫‫הוא ריגל אחרינו?‬ ‫‫-זה לא מפתיע. ‬
‫‫אם הוא רוצה לתפוס את מקומה של סלמה, ‬ ‫‫את היחידה שצריך לפסול. ‬
‫‫היא כבר נפסלה. ‬
‫‫תראה אותה. תראה אותנו. ‬
‫‫אנחנו אמורים לקבור את סלמה, ‬ ‫‫לא את החארות האלה. ‬
‫‫אנחנו קבורים בחרא בגללה. ‬
‫‫סימון, תפסיק. ‬
‫‫תפסיק להגיד לי להפסיק. ‬
‫‫את יודעת איפה דריס?‬
‫‫ואתה? גם אני לא. ‬
‫‫אם נמשיך איתה, נגמור כמוהם. ‬
‫‫את פישלת, אז תנקי. ‬
‫‫לפחות תלמדי משהו. ‬
‫‫קדימה, בוא נזוז. ‬ ‫‫-לא, בחייך. ‬
‫‫סימון. ‬
‫‫לכל הרוחות. ‬
‫‫הוא עצוב. ‬
‫‫הוא לא יודע איך להביע את זה. ‬
‫‫הכעס שומר אותו על הרגליים. ‬
‫‫קדימה, בוא נעוף מפה!‬
‫‫אבל הוא צודק. ‬
‫‫את לא מוכנה, ילדה. ‬
‫‫זה מעולם לא היה מסוכן כל כך, ואת…‬
‫‫אני מצטער. ‬
‫‫קדימה, בנות. לצאת. ‬
‫‫לצאת. ‬
‫‫גם זה שלך. ‬
‫‫אין עוד משלוחים מתוכננים למאמא. ‬
‫‫דריס. ‬
‫‫הרגתם כמה מאנשיי. ‬
‫‫בלתי אפשרי. ‬
‫‫אבל הרגתי את הפוריה שלכם. ‬
‫‫כעת הסגנים שלכם בידיי. ‬
‫‫בלעדיהם, אתם חסרי תועלת, ‬
‫‫חלשים ולא מסוגלים ללכלך את הידיים. ‬
‫‫סנדקים. ‬
‫‫תתכוננו. ‬
‫‫אני בא למצוא אתכם בזה אחר זה‬
‫‫ולסיים את מה שהתחלתי לפני 20 שנה. ‬
‫‫הכלבה הזאת, סלמה, רימתה אותנו. ‬
‫‫היא בכלל לא הרגה אותו. ‬
‫‫אילולא היא מתה, הייתי הורג אותה בעצמי. ‬
‫‫דריס אראגו קם לתחייה. ‬
‫‫עלינו לפעול במהירות ובעוצמה. ‬
‫‫דמוקלס. ‬
‫‫דמוקלס?‬
‫‫פתרון קיצוני. ‬
‫‫המחיר שנשלם יהיה גבוה מדי. ‬
‫‫מה הם יבקשו מאיתנו בתמורה?‬
‫‫כסף?‬
‫‫חלק מהעסק, או את הראש של אחד מאיתנו?‬
‫‫האנשים האלה, ‬
‫‫כאשר הם מספקים שירות, ‬
‫‫זה כדי לתפוס אותך בביצים‬ ‫‫ולא לשחרר לעולם, אתם מבינים?‬
‫‫אם יש לך חוב, סימן שאתה במצב לשלם אותו. ‬
‫‫אם ניתן לדריס לעשות את זה, ‬ ‫‫האולימפוס יגמרו מתחת לאדמה. ‬
‫‫טוב, נוכל לבדוק עם פארק. ‬ ‫‫אולי הוא יוכל לחסל אותו. ‬
‫‫איך הוא עושה את זה? תמיד יש לו מודיעין. ‬
‫‫הוא הציל בית מסתור שלי‬ ‫‫שאנשיו של דריס עמדו לתקוף. ‬
‫‫הוא הרג את כולם. ‬
‫‫לא! תעצרו!‬
‫‫אני חושב שפארק הוא היחיד שיש לו סמכות. ‬
‫‫ככה את מחליפה אותי?‬
‫‫סלמה תמיד מקבלת את מה שהיא רוצה. ‬ ‫‫והיא רוצה את לינה. ‬
‫‫אין לה ילדים. אין לה יורשת. ‬
‫‫דריס צודק, היא לא תפסיק לנסות‬ ‫‫לקחת אותה מאיתנו. עלינו להמשיך. ‬
‫‫לא, אי אפשר. זה מעבר ליכולתנו. ‬
‫‫מעילה בכספי האולימפוס‬ ‫‫כבר הייתה מעשה מטורף. ‬
‫‫כשדריס בא לראות אותנו, הוא הזהיר אותנו…‬
‫‫דריוס, להציל את לינה פירושו לקחת סיכונים. ‬
‫‫רק רציתי להגן על הבת שלי. ‬
‫‫לא לתקוף את הסנדקים. ‬
‫‫כעת אתה לא רוצה להגן עליה?‬ ‫‫-מאוחר מדי להתחרט. ‬
‫‫להילחם באולימפוס, לקחת את כספם, ‬ ‫‫את הכתובים, להרוג את הפוריה…‬
‫‫זו הדרך היחידה להגן על בתכם. ‬
‫‫כאשר מעלתי בכסף עבור דריס, זה הותיר עקבות. ‬
‫‫הפוריה מתקרבת אלינו. ‬ ‫‫אנחנו צריכים להודות שעבדנו עבור דריס‬
‫‫לפני שהיא תבין בעצמה. ‬
‫‫לא נוכל להתנגד לסלמה. ‬ ‫‫אנחנו צריכים לספר לה הכול. ‬
‫‫אם תעשה את זה, ‬
‫‫סלמה תיקח את לינה מאיתנו‬ ‫‫ותהפוך אותה לפוריה. ‬
‫‫אתה יודע מה זה אומר?‬
‫‫להיות פוריה זו קללה. ‬
‫‫יום אחד, יירו בה, ‬ ‫‫ידקרו אותה או שהיא תעונה למוות, ‬
‫‫כמו הפוריות האחרות לפניה. ‬
‫‫אני לא רוצה את זה עבור בתי. ‬
‫‫אין לנו ברירה. ‬
‫‫זו היא או אנחנו. ‬
‫‫אבא. ‬
‫‫זה היה פרצופו האמיתי. ‬
‫‫ממזר שמוכן להקריב את ילדתו היחידה. ‬
‫‫בלתי אפשרי. זה מזויף. זה אתה…‬
‫‫לא יכולתי להשלים עם זה. ‬
‫‫זה מה שאת מחפשת?‬
‫‫זה טוב. סלמה לימדה אותך היטב. ‬
‫‫תוציאי את הכעס שלך. ‬
‫‫היה עליה להגיד לך‬ ‫‫שלא מנצחים במלחמה עם כעס. ‬
‫‫אל תדבר עליה, חתיכת מופרע!‬
‫‫תקבלי את זה. ‬
‫‫תקבלי את כך שמותה היה הכרחי‬
‫‫ושהוא שחרר אותך. ‬
‫‫איתי, לא תצטרכי להיות פוריה. ‬
‫‫תוכלי לעשות מה שתרצי. ‬
‫‫אני נותן לך את הבחירה, לינה. ‬
‫‫אלה שבשמם את רוצה לנקום‬ ‫‫מעולם לא נתנו לך לבחור. ‬
‫‫ההורים המאמצים שלך‬ ‫‫לקחו אותך ממני ושיקרו לך. ‬
‫‫ובמקום להגן עלייך, ‬
‫‫הם היו מוכנים להקריב אותך‬ ‫‫כדי להגן על חייהם. ‬
‫‫ומה היית עבור סלמה?‬
‫‫סתם מחליפה. ‬
‫‫את רוצה נקמה עבורם?‬
‫‫אל תתנגדי לי. ‬
‫‫ואם לא?‬
‫‫מה?‬
‫‫מה יקרה אם לא אפסיק, אבא?‬
‫‫אתה תהרוג גם אותי?‬
‫‫יש לנו בעיה איתה. ‬
‫‫אני בא. ‬
‫‫לינה, תקשיבי לי. ‬
‫‫כעת אין לך אף אחד מלבדי. ‬
‫‫ולי יש רק אותך. ‬
‫‫תארי לעצמך מה נוכל לעשות יחד. ‬
‫‫יש לנו בעיה איתה. ‬
‫‫היא מתחילה לעצבן אותי. ‬
‫‫מה קורה איתך? שניים מאנשיו של דריס‬ ‫‫עם שריטות? זה חסר משמעות. ‬
‫‫סלמה שרטה אותם. ‬
‫‫כדי לספר לנו שהיא בחיים. זה מסר. ‬
‫‫זה בולשיט. ‬ ‫‫-סימון, זו כנסייה. ‬
‫‫תפסיק לומר ״סימון״. ‬ ‫‫-אנחנו בכנסייה. שקט. ‬
‫‫אמרת בעצמך, הוא אוהב לעשות הצגות. ‬
‫‫זאת לא סלמה. ‬
‫‫זיוף מותה של הפוריה מועיל לדריס. ‬
‫‫זה מפלג את הסנדקים, ‬ ‫‫הם חושבים שהם חסרי הגנה. ‬
‫‫זה נותן לו זמן לחקור את סלמה. ‬
‫‫אם הוא רוצה להפיל את הסנדקים, ‬
‫‫הוא צריך לגרום לה לדבר. ‬
‫‫רק היא מכירה את החולשות שלהם. ‬
‫‫אם את צודקת, ‬
‫‫אם היא בחיים…‬
‫‫היא מחזיקה מעמד. מתנגדת. ‬ ‫‫היא הבוסית. היא מחזיקה מעמד. ‬
‫‫אל תיתן לה להכניס לך דברים לראש. ‬
‫‫סלמה מתה. ‬
‫‫אתה מבין? מתה. ‬
‫‫מה קורה פה, לעזאזל?‬
‫‫תודה. ‬
‫‫תודה שבאת. ‬
‫‫אני יודעת שזה יהיה קשה, אבל…‬
‫‫אם לא אכפת לך לבדוק. ‬
‫‫מה?‬
‫‫יש לך בעיה בראש. את רצינית?‬
‫‫ואם היא צודקת?‬
‫‫טוב, את מרוצה?‬
‫‫עם האשליות שלך. ‬
‫‫את חושבת שהוא לא סובל מספיק?‬
‫‫פאפו. ‬
‫‫אתה רוצה להאמין, אך זה בלתי אפשרי. ‬
‫‫סימון. ‬
‫‫אני אעשה את זה. ‬
‫‫אני לא מסוגל לצפות. ‬
‫‫תיתן לה לעשות את זה?‬
‫‫תיתן לה לדרוך עליך?‬
‫‫מה אם אני רוצה להאמין?‬
‫‫זאת לא היא. ‬
‫‫אתה צוחק?‬
‫‫זאת לא סלמה שלי. ‬
‫‫החזקתי את ידה יותר מ־20 שנה. ‬
‫‫וזו…‬
‫‫זו לא היא. ‬
‫‫זו לא סלמה שלי. ‬
‫‫תראה! באמת!‬
‫‫זו לא סלמה. ‬
‫‫לעזאזל. ‬
‫‫גופה מזויפת כדי למנוע מאיתנו לחפש אותה. ‬
‫‫הבוסית שלנו לא ניתנת להשמדה. ‬
‫‫ואנחנו נמצא אותה. ‬
‫‫איך היא הצליחה להשתחרר?‬
‫‫אתה חושב שהיא מטומטמת?‬
‫‫גם עכשיו, את ממשיכה לשבור לי את הצעצועים. ‬
‫‫מצאתי לך תא נחמד‬ ‫‫עם שני חלונות חסיני כדורים…‬
‫‫כדי שתראי את האולימפוס נשרפים. ‬
‫‫לא תכה אותי?‬
‫‫עדיין לא. ‬
‫‫אתה לא שואל שאלות?‬
‫‫אין לי שאלות, ‬
‫‫אבל יש לי סיפור. ‬
‫‫זה שסיפרת לי כשהיינו קטנים. ‬
‫‫את זוכרת?‬
‫‫המכרה. ‬
‫‫הרכבת המשוריינת‬ ‫‫שבה כל הסנדקים החביאו את הזהב שלהם. ‬
‫‫את הציורים שלהם, ‬
‫‫את האוצר שלהם. ‬
‫‫הרכבת התחתית המשוריינת‬ ‫‫שעוברת מתחת לפריז בחשאי כדי להימנע מתקיפה. ‬
‫‫זה היה סיפור מומצא‬
‫‫כדי לגרום לילד עם סיוטים לישון. ‬
‫‫כבר אין לי סיוטים, סלמה. ‬
‫‫אני ער לגמרי. ‬
‫‫והמכרה עדיין שם, ‬
‫‫אמיתי מאוד. ‬
‫‫ואת יודעת איפה הרכבת נוסעת. ‬
‫‫אז תספרי לי את הסיפור שוב, ‬ ‫‫ואל תשכחי שום פרט. ‬
‫‫עכשיו אתה מתכוון להרביץ לי?‬
‫‫קשה מדי לנקב את הראש שלך. ‬
‫‫אך לא כך כשמדובר בבעלך‬
‫‫או בצוות שלך. ‬
‫‫את מתכוונת להקריב אותם‬ ‫‫כדי להגן על הבוסים שלך?‬
‫‫ועל לינה. ‬
‫‫לינה רחוקה מפה. ‬
‫‫את חושבת שהיא עזבה כי אמרת לה?‬
‫‫את לא מכירה את הבת שלי. ‬
‫‫החיים שלהם בתמורה למכרה, ‬
‫‫זה סביר?‬
‫‫זה פארק. הוא חיסל את האנשים שלנו. ‬
‫‫את כולם?‬ ‫‫-כן. ‬
‫‫אצטרך לבקר אותו. ‬
‫‫תחכי לי?‬
‫‫את עדיין חייבת לי סיפור. ‬
‫‫מכיר את הסיפור‬ ‫‫על התנינים שנמצאים באגם קטן מדי?‬
‫‫דיברת עם הסנדקים?‬ ‫‫-כן, זה התחרבן. ‬
‫‫מה?‬
‫‫פארק. ‬
‫‫הסנדקים ימנו אותו לתפקיד פוריה. ‬ ‫‫-מה?‬
‫‫סיפרת להם על סלמה?‬
‫‫לא מעניין אותם. ‬ ‫‫המצב סוער מדי. אף אחד לא מוכן לחכות. ‬
‫‫הם ייתנו לו את מלוא הכוח. ‬
‫‫שיט. ‬ ‫‫-לעזאזל!‬
‫‫איך המנוול עושה את זה?‬
‫‫אנחנו בכנסייה, ניקולא. ‬
‫‫סליחה. איך הוא תמיד מגיע‬ ‫‫למקום הנכון בזמן הנכון?‬
‫‫זה בלתי אפשרי. ‬ ‫‫-ובכל זאת. ‬
‫‫איך הוא ידע שהדוכס יותקף?‬
‫‫איך הוא הצליח לעצור את כל המתקפות של דריס‬ ‫‫בלי לאבד אף אחד מהאנשים שלו?‬
‫‫זה באמת בלתי אפשרי. ‬
‫‫מישהו עשה לו חיים קלים מהתחלה. ‬
‫‫דריס. ‬
‫‫הוא אפילו הקריב את אנשיו‬ ‫‫כדי שזה ייראה אמין יותר. ‬
‫‫הוא נזקק לאדם שיקבל גישה לסודות‬ ‫‫שהסנדקים סיפרו רק לפוריה. ‬
‫‫לעזאזל. ‬
‫‫הוא תקף את האולימפוס וזייף את מות הפוריה‬ ‫‫כדי לאלץ אותם למצוא מושיע. ‬
‫‫בהיעדרה של סלמה, ‬
‫‫היה רק את פארק. ‬
‫‫כדי להגן על האולימפוס, ‬ ‫‫הפוריה ידעה הכול על אדוניה. ‬
‫‫את הסודות שלהם, גדולים וקטנים. ‬
‫‫בכך שהם מוסרים אותם לפארק, ‬ ‫‫הסנדקים נותנים נשק לאויבם הגרוע ביותר. ‬
‫‫שקטה במרחק הנכון. ‬
‫‫היא הכשירה אותך היטב, ‬
‫‫אבל יש לך ניחוח‬
‫‫מיוחד מאוד. ‬
‫‫לא בלתי נעים, יש לומר. ‬
‫‫הסנדקים הפכו אותך לפוריה?‬
‫‫הטבע מתעב ריק. ‬
‫‫הם סיפרו לך את כל הסודות שלהם. ‬
‫‫מה דריס רוצה?‬
‫‫הבנת את זה?‬
‫‫איפה הוא?‬
‫‫תעשה את זה. ‬
‫‫כל הכבוד, נערי. ‬
‫‫אתה פצוע. ‬
‫‫איך זה ייתכן?‬
‫‫הדם שלי עדיף על שלה. ‬
‫‫קדימה, תירי. ‬
‫‫אני אפגע בך. ‬
‫‫תירי!‬
‫‫איפה דריס?‬
‫‫מה הוא רוצה?‬
‫‫סלמה בחיים?‬
‫‫סלמה בחיים? תענה לי, מנוול! לעזאזל!‬
‫‫מנוול! תענה לי!‬ ‫‫-אנחנו צריכים ללכת. ‬
‫‫אני אטפל בגופה שלו. ‬
‫‫הוא היה היחיד שידע על דריס. ‬
‫‫חכי. ‬
‫‫זה מה שהוא רצה. ‬
‫‫רק לפוריה ולסנדקים יש גישה לזה. ‬
‫‫מה זה?‬
‫‫סלמה לא סיפרה לך על המכרה?‬
‫‫״המכרה״ זו רכבת תחתית משוריינת‬ ‫‫שנוסעת תמיד מתחת לפריז. הכספת של הסנדקים. ‬
‫‫77 מטרים של פלדה משוריינת‬ ‫‫וצוות אבטחה מסור. ‬
‫‫חמישה קרונות ויותר כסף מהתמ"ג של צרפת. ‬
‫‫פארק. ‬
‫‫נו, איך ההרגשה ללבוש את החליפה?‬
‫‫שלום, אבא. ‬
‫‫המפתח למכרה אצלי עכשיו. ‬
‫‫אם אתה רוצה אותו, אחליף אותו תמורת סלמה. ‬
‫‫זה קשקוש. ‬
‫‫אין לנו סיכוי מול דריס. הוא בן זונה. ‬ ‫‫-אתה מדבר על סבתא שלי. ‬
‫‫זה עלבון מיזוגני. ‬
‫‫תהיי רגועה. ‬
‫‫כשהוא יקבל את מה שהוא רוצה, ‬ ‫‫הוא יירה לך בגב. ‬
‫‫לכן אתם כאן. ‬
‫‫אנחנו נתמקם שם. ‬
‫‫אנחנו נשגיח עלייך. ‬
‫‫אני אחורר חור בין האוזניים‬ ‫‫של הראשון שיגיע לכאן. ‬
‫‫סלמה צדקה. ‬
‫‫את אמיצה. ‬
‫‫טעיתי. ‬
‫‫סליחה, לינה. ‬
‫‫אני סולחת לך. ‬
‫‫ואם זה ישתבש, ‬ ‫‫אני סולחת לך על שמכרת אותי לפארק. ‬
‫‫סליחה?‬
‫‫מה היא אמרה?‬
‫‫אנחנו עושים דברים מטורפים‬ ‫‫כדי להגן על אהובינו. ‬
‫‫דריס עומד להגיע. ‬
‫‫אנחנו נדבר על זה שוב. ‬
‫‫אני רואה את האוזניה שלך. ‬ ‫‫את רוצה שהוא ידע שאנחנו כאן?‬
‫‫אני בטוחה שהוא כבר יודע. ‬
‫‫המפתח למכרה. ‬
‫‫בגידה באולימפוס, אפילו כדי להציל את חייה…‬
‫‫סלמה לעולם לא תסלח לך, ‬
‫‫את יודעת?‬
‫‫איפה היא?‬
‫‫אני רואה אותו. ‬
‫‫גם אני רואה אותך. ‬
‫‫כשהתקשרת אליי, כבר הפסדת. ‬
‫‫חבר'ה, מה שלא יקרה, אל תזוזו. ‬
‫‫המכרה בתמורה לסלמה, ואז מה?‬
‫‫תתקוף את הרכבת, ‬
‫‫היא תנסה לעצור אותך, ‬
‫‫וכולם ימותו. ‬
‫‫אני לא אסבול עוד מקרי מוות. ‬
‫‫אני רוצה שזה ייפסק. ‬
‫‫אני אטפל בזה. ‬
‫‫עשיתי מה שהייתי חייבת. ‬
‫‫מה את מקווה שיקרה?‬
‫‫שאשחרר אותך?‬
‫‫השוטר והפושעת. ‬
‫‫נשמע כמו סרט פורנו גרוע. ‬
‫‫היא המפקדת היחידה שהסכימה למבצע הזה. ‬
‫‫כן, וכשהוא אמר לי, חשבתי שהגיע חג המולד. ‬
‫‫שתי פוריות במחיר אחת. ‬
‫‫תודה, לינה. ‬
‫‫- משטרה -‬
‫‫- הפוריה -‬
‫‫פארק לא איתך?‬
‫‫הוא אמר לי לפגוש אותו כאן. ‬
‫‫יש לנו משימה. ‬
‫‫רכב משטרתי לנטרל. לשחרר את הבוס החדש. ‬
‫‫בלי עדים ובלי ניצולים. אתה בא?‬
‫‫אתה בא?‬
‫‫דמוקלס?‬
‫‫אנחנו זקוקים לך. ‬
‫‫כדי לחסל פוריה. ‬
‫‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬