Abans dels sis de l'Olimp, hi havia set famílies criminals.
I, entre elles, guerrejaven.
Visca els nuvis!
Els Arago, la família de la Selma,
eren els padrins més temuts i respectats.
Però massa felicitat pot atreure la ira dels déus
i l'enveja de la gent.
Els Arago van ser condemnats, sense excepció.
Homes, dones i nens.
Un crim tan horrible va obligar els padrins a reunir-se.
Així va néixer l'Olimp.
La supervivent tenia dret a demanar venjança.
Ull per ull.
Però s'havia vessat massa sang innocent.
Daria Arago, la besàvia de la Selma,
va renunciar a la seva venjança i a l'Olimp.
L'hampa necessitava que algú mantingués l'ordre.
Algú independent,
capaç de fer una mena de justícia.
La Daria va ser la primera Fúria.
I aquell càrrec es va transmetre de mare a filla.
La Fúria va néixer de sang i plom,
però, gràcies a ella, no hi va tornar a haver guerra.
Fins avui.
Què és això? Munten una festa i no ens conviden?
És com arribar amb les mans buides. La meva mare em deia:
"Quan vas a casa d'algú, sempre porta alguna cosa. "
Per educació.
- No mataré ningú. - Genial. Intenta que no et matin.
Ni als teus amics.
Saps què vaig aprendre el primer cop que vaig matar?
Quan no tens elecció, és ell o tu.
No és tan difícil.
El que costa és entendre això.
Vinga, ves per la coberta, jo aniré per la proa.
Tot anirà bé, nena.
Vinga!
Tranquil·la.
No l'he vist. Si no fos per tu, estaria…
Som família. Ens cuidem els uns als altres.
Què ha passat?
Explica-m'ho tu.
A una Fúria no se li escapa res.
- No soc una Fúria. - Què has vist?
No ho sé.
Hi havia sang, cossos…
- Era un caos. - Fora les emocions. Pensa en la resta.
Ell anava a obrir la caixa.
Ho havia previst tot, tret de tu.
No et quedava munició i has improvisat.
El dominaves.
Què ha passat?
Què és? És neurològic?
Tens talent, però no saps fer preguntes.
Estic prou bé per treure't aquesta mania, queda clar?
Per què no t'ha matat?
No ho sé.
Els padrins saben que estàs malalta?
Faig la feina. No han de saber res més.
La caixa forta robada diu el contrari.
- Ja la deuen haver buidat. - No amb una clau incompleta.
N'has tret una part?
Què tenia el meu pare a la caixa que valia més que nosaltres?
La Bíblia dels sis.
L'arma més poderosa de l'Olimp.
La tenen en aquella caixa, que només obren quan estan junts.
Una vegada l'any, a la cerimònia de les escriptures.
Allà han apuntat a qui han fet favors.
Favors?
Gent important a les altes esferes.
Aquella llista protegeix l'Olimp, saps?
Si es fa pública, tot el sistema caurà.
La Bíblia és una bomba. Entens per què la voldrien robar?
Pel poder?
Al meu pare mai l'hi ha interessat.
Doncs què hauria fet amb ella?
- Alguna idea? - Selma?
- Ja ho sé. - Fes alguna cosa.
- Això de la Bíblia no ens ho perdonaran. - Me n'ocupo. Tranquils.
Tranquils? Després del que ha passat?
Si demà al vespre la caixa no està per a la cerimònia,
ens mataran.
I, creu-me, si acabem a dos metres sota terra,
us farem lloc a vosaltres.
No hi havia ningú, cap guarda.
Qui és el cap de seguretat dels Tran?
Montclar.
Des de fa cinc anys. És un professional.
T'he trucat. On eres?
Havia de fer una cosa.
Aquesta és la línia dels padrins. Si sona, males notícies.
Què és això?
Tranquil, la sang no és meva.
Tot va bé.
Com li ha anat a la nena?
Doncs ha vomitat. Però després, no durant.
Millor que jo a la meva primera missió.
Hem d'avançar en la mort del Darius. Creuen que ha estat intern.
- És possible. - Sí.
Això serà un merder. Els hem de calmar.
Marxem ara.
M'ocupo de Montclar.
M'emporto la nena.
Mama no la pot veure.
Vinga, marxem.
Estàs segur de la informació?
Rue du Repos?
Gràcies, Marco. Ets el millor.
Teniu molts informants com el Marco?
Per qui ens prens? No tenim informants. No som la poli.
Has d'entendre que la Selma ha salvat molta gent.
Per això hi ha moltíssimes persones disposades a ajudar-la.
El seu defecte és donar oportunitats a gent que no ho mereix.
Com tu.
Tu qui ets?
- Per a qui treballes? - Per a vosaltres.
És el desgraciat amb qui estem en guerra?
No ho entenc.
Com et dius?
- Què? - Com collons et dius?
Lyna. Lyna Guerrab.
Te'n fots de mi? Lyna Guerrab és aquí. Mira.
Lyna Guerrab és morta.
Està fent malves.
Collons.
Ni ho sabies.
Qui ets?
Acaba d'arribar.
No tinc cap foto d'abans del 1999.
Mama, mira.
És com si no existís abans dels cinc anys.
Com pot ser?
Contesta.
No ho sé.
Com estàs, tresor?
No soc cap tresor. Soc la teva filla.
Bé…
No tinc fotos de bebè?
Per què?
Mama, mira'm.
Tu ho saps.
D'alguna manera, ho saps.
Ajuda'm.
Mira.
Aquesta ets tu.
Aquest és el papa.
I aquesta soc jo.
Darius.
Amytis.
I Lyna.
No, mama. Jo soc aquí.
Lyna.
No, soc aquí. Aquí.
- Lyna. - Soc aquí.
- Aquí! - Lyna!
Ho sento, mama. Ho sento.
Mama, em sap molt…
Mama?
Ha vingut per tu.
Per què et volia matar?
Què saps?
La meva Lyna.
Sí.
Sí, mama. Soc aquí.
La meva Lyna és morta.
Però la dona de negre ens va portar un angelet.
Em pensava que seria un carnatge.
Tens un do. Els padrins mengen de la teva mà.
Com les piranyes.
Si mengen de la teva mà, t'estan assaborint.
Tens raó.
L'únic que he aconseguit és una treva.
El problema dels padrins és la seva natura.
Si descobreixen que el còmplice del Darius i Gelea ha robat la caixa,
tindrem un bon merder.
El paio de la màscara mou els fils des del principi.
Tu què faries amb la Bíblia?
Hi he donat voltes.
Penses en coses perilloses.
Per això em vas contractar.
Em compraria un Spirit 111.
El iot de fusta més gran del món.
I t'hi construiria una cabina.
A la teva imatge.
Darius Guerrab es podia comprar centenars de iots com aquest.
Justament. Què li va passar?
De vegades la gent fa bogeries per amor.
Deixa'm sortir!
Què coi passa aquí?
És aquell paio. No para de cridar.
Obriu-me!
Socors!
A més, es pensa que soc idiota.
- Ha jugat a "si parlo, em matarà". - Un clàssic.
Si no parles, qui et matarà seré jo.
Després ha caigut.
La gravetat solta la llengua.
Però ell s'ha entossudit.
El convidem a casa.
A veure si així entra en raó.
- Li has enganxat els dits. - No és el seu dia.
Ha arribat fa mitja hora. És a l'habitació.
Lyna!
Au va!
No has vingut a peu.
Lyna!
No corris, collons!
- Què fots? - I tu?
- Fas que les infermeres m'espiïn? - No.
Sí.
Però t'havia de veure.
- Hòstia, tu i jo… - No és per això. Ja ho sé.
Què és això?
No n'has de fer res. Què vols?
Sé el que fas.
Anit hi vaig pensar i ho he entès tot. Tot el que m'amagues.
La policia t'ha decebut.
Entenc que no vulguis una vida normal, i encara menys amb un poli.
Has vingut a dir-me que pari?
M'ocuparé del cas i trobaré qui ha matat el teu pare.
O et pots ocupar de les teves coses i deixar-me respirar.
Deixa'm respirar.
Allò és sang?
No ho sé. Som en un hospital.
Tens raó. Et deixaré respirar.
No t'hi involucris, Lyna.
O t'arrestaré. Queda clar?
Queda clar?
Ja, no hauria d'haver investigat la Lyna.
Estem en guerra i em desobeeixes?
- Tinc un mal pressentiment amb ella. - Per això la poso a prova.
Si se'n surt, podrem confiar en ella.
I si fracassa?
Si fracassa…
Hola.
Com va?
He enviat algú amb la teva mare.
Per posar ordre i cuidar-la.
- Què? Ens l'has estovat? - Sí. Ell ho necessitava.
A veure…
De memòria, la pregunta era
per què no hi havia guardes a casa dels Tran?
M'hi va obligar.
Aquell paio és boig.
Ningú diu no a l'Hervé.
Ni els seus pares.
El fill dels Tran?
No ens expliquis collonades.
L'Hervé treballa per a algú.
No sé qui és.
El fill dels Tran.
Treballa per al paio emmascarat.
No pinta bé.
Per què un fill de padrí robaria la Bíblia?
Acceleraria la seva successió. Els seus pares mai li han donat poder.
Ha muntat el seu propi negoci. Jocs de mort.
Té jugadors pertot el món.
Poden guanyar una dinerada.
Però normalment acaben amb un tret al cap.
Per trobar-lo ell i la caixa,
hem de descobrir on organitza els pròxims jocs.
I tu hi participaràs.
"Lyna, ves a casa de Mama", "Lyna, ves a la caravana",
"Lyna, juga amb tarats. "
No soc el teu quisso. Ves-hi tu.
Tret que no en siguis capaç.
No tens elecció.
Tens raó. Ja no en soc capaç.
Perdria la calma en el moment clau. És massa per a mi.
Però t'equivoques, sí que puc escollir, t'escullo a tu.
Tens més força que jo.
Vinga. Som-hi.
Descansa una mica. Ho necessites.
Hola, veïna, com vas?
T'ajudo?
Espera, queda't aquí.
Benvinguda a casa teva. He entrat pel balcó.
Sagnes. Vine.
Així no m'ajudes.
Et fa mal?
No.
Et diria que descansessis, però no serviria per a res.
No tinc elecció.
I no em diguis que sempre tenim elecció.
Creia que feia el correcte.
Que tindria respostes.
Com més avanço, el que creia saber de la meva família i de mi…
Ja no sé res. Ni tan sols sé qui soc.
Ets una noia increïble.
I tu qui ets?
Ho sento.
He fet alguna cosa malament?
Quan feia malifetes, m'aterria que vingués la dona de negre.
Ho havia oblidat.
Però sabem on es reuneixen els participants.
T'embenarà els ulls. M'escoltes?
Ets tu?
Dibuixar no era el teu punt fort.
Llavors ets tu.
La dona de negre dels meus dibuixos.
Per què coi m'aguaitaves?
M'espiaves?
O em cuidaves?
Per què em seguies quan era petita?
Per què?
Perquè…
ets la meva mare?
Tu ens has vist?
No soc la teva mare.
- Però som família. - Què?
Què vols dir?
Què collons passa?
Moltes preguntes i poc temps.
És aquí. Ves-hi.
O què?
Em fotràs una pistola al cap?
Em copejaràs?
Si caus en un llac glaçat,
l'únic important és arribar a la vora.
Participaràs en els jocs de l'Hervé i me'l portaràs.
Perquè a partir d'ara l'únic que t'importa
és la veritat.
Ho faràs tot per descobrir-la.
Fins i tot obeir-me quan et tregui la corretja.
No em facis perdre el temps.
Després t'ho explicaré tot.
Hi ha algú?
Què és això?
T'ajudaré.
Vens a apallissar-me?
No?
Llavors què vols?
El cas Guerrab.
Té, llegeix el que vulguis.
Estudia'l bé i veuràs que no estic tan boja.
Senyores i senyors, benvinguts!
Perdoneu aquest viatge tan accidentat.
Però tots sabeu que el premi estarà a l'altura.
Les normes són senzilles.
És una cursa.
El primer en arribar a mi s'emporta el premi.
És senzill, oi?
Espavileu. Trobeu el camí correcte. Tot està permès.
Hi haurà un sol guanyador. Serà tot o res.
I els qui es facin mal, que no cridin.
Som bona gent. Us rematarem.
Evidentment, tinc algunes sorpreses.
No hi ha glòria per als ressaguers, només bales.
A una Fúria no se li escapa res.
Usa la memòria perifèrica.
El que recordes sense mirar.
I, si dubtes, confia en els teus sentits.
Ajuda'm. Estic encallat.
- Ho sento. - No!
No m'abandonis!
Enhorabona, meuca. Mai hauria apostat per tu.
On és la caixa?
Que et bombin.
On és la caixa?
No dispararàs. Les noies com tu no…
Prou! Para!
Prou. T'ho explicaré tot.
Prou.
T'ho diré tot.
Algun problema, Tran?
Està suant.
És per aquesta vetllada. Tota l'organització.
L'úlcera se li inflama.
Mentre no sigui la pròstata.
Somriu.
- La tens? - Ens n'estem ocupant.
Vinc per assegurar-me que ningú perd la calma.
Té raó. Somrigui.
Mama.
Veure el vestit abans de la boda porta mala sort.
Amb la caixa forta passa el mateix.
Quan m'amaguen alguna cosa, em pessigolleja el paladar.
És molt desagradable.
I quedar malament davant de tothom no és desagradable?
I si s'equivoca?
Vagi a jugar a un altre lloc.
És la nena.
Vinga, baixa.
Tenies raó, nena.
T'ha donat la direcció correcta.
De pressa!
Però hi havia els homes de l'emmascarat.
I no només tenien navalles.
No sap qui és, no l'ha vist sense màscara.
On és la Selma?
A la cerimònia, evitant que tot se'n vagi en orris.
Té.
Abans de tornar-te als teus pares,
per què Darius Guerrab va participar en el robatori?
- Tornem a començar? - Va!
No, d'acord. Entesos.
Mai he suportat la violència física.
Ets la filla del Darius.
Per què ho va fer?
Doncs per tu, guapa.
Per tu.
Et volia donar una nova vida fora d'aquí.
El Darius tenia por que l'Olimp et reclutés.
Diuen que ets especial.
És cert?
Ho hauria fet tot per tu, fins i tot trair-los.
De fet, tot això…
Tot això és culpa teva.
La mort del teu pare també.
És culpa seva.
La volem veure.
No esperem el Pare Noel. No ens cabregis.
- Un cop d'ull i a jugar. - No vinc a jugar.
Obre-la!
Treu els teus dits fastigosos d'allà, Fehim.
Obre-la o calaré foc a tot això. Queda clar?
Selma, digue'm una cosa.
Ja no reconeixes una mà perdedora?
Per aquí.
Ningú us veurà.
Avança.
Fica'l a la bodega. La Fúria l'interrogarà.
No em miris així.
Marxa. El meu cap et busca.
El Parques?
Treballes per al Parques?
No he dit res.
Li juro que no he dit res.
No em mati.
Dona't el gust.
Si us plau!
Silenci!
Us presento Lyna Arago.
La meva neboda.
La meva sang.
La vostra futura Fúria.
Bravo!
"La vostra futura Fúria. "
És estrany, oi?
Per a mi també.
Qui eren els meus pares?
El teu pare era germà meu.
Es deia Driss.
La teva mare, Kahina.
Estaven molt enamorats.
I els vas fer molt feliços.
I són…?
En un accident.
Gelea!
I la Bíblia? On és?
Merda.
Selma!
La Fúria existeix.
Necessitaré ajuda per atrapar-la.
Ho fas per la Lyna, oi?
Podem arrestar la Fúria abans que la teva xicota faci un disbarat.
Subtítols: Tulio Labadie