‫מהי המציאות?‬
‫והאם יש רק אחת כזאת,‬
‫או שמספר מציאויות מתקיימות במקביל?‬
‫כדי להסביר זאת, ארווין שרדינגר פיתח‬
‫ניסוי מחשבתי מעניין ביותר:‬
‫"החתול של שרדינגר."‬
‫חתול נעול בתא מפלדה‬
‫שמכיל כמות מזערית של חומר רדיואקטיבי,‬
‫מונה גייגר, בקבוקון עם רעל ופטיש.‬
‫ברגע שאטום רדיואקטיבי מתפרק בתוך תא הפלדה,‬
‫מונה הגייגר משחרר את הפטיש,‬ ‫ששובר את בקבוקון הרעל.‬
‫החתול מת.‬
‫עם זאת,‬
‫בשל מאפייני הגל בעולם הקוונטים,‬
‫האטום התפרק וגם לא התפרק.‬
‫עד שתצפית שלנו במו עינינו‬ ‫תביא אותו למצב מוחלט.‬
‫עד לרגע שבו נסתכל ונראה,‬
‫לא נדע אם החתול מת או חי.‬
‫הוא מתקיים בשני מצבים חופפים.‬
‫על כן, המאפיינים מת‬
‫וחי‬
‫מתקיימים סימולטנית במיקרוקוסמוס.‬
‫אבל מה אם הקיום הסימולטני של חיים ומוות‬
‫חל גם במקרוקוסמוס?‬
‫אני אתקן את זה.‬
‫האם שתי מציאויות שונות‬ ‫יכולות להתקיים זו לצד זו?‬
‫האם אנחנו מסוגלים לפצל את הזמן‬
‫ולאפשר לו להתקדם בשני כיוונים מנוגדים,‬
‫ובכך שאנחנו עושים זאת,‬
‫לאפשר לחתול‬ ‫להתקיים במקביל בשני המצבים, מת וחי?‬
‫ואם כן,‬
‫כמה מציאויות שונות...‬
‫יכולות להתקיים זו לצד זו?‬
‫מרתה!‬
‫חכי!‬
‫אסור לך להיכנס לשם!‬
‫ברטוש?‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-אדם והאחרים שיקרו לך.‬
‫הוא לא רוצה לעזור לך, הוא יהרוג אותך.‬
‫בעתיד. הוא לא רוצה למנוע את האפוקליפסה.‬
‫כולם ימותו.‬
‫לא בגללך,‬
‫אלא בגללו.‬
‫אני יודע מה המקור,‬
‫ואיך הכול קשור.‬
‫בבקשה.‬
‫אני יכול להראות לך.‬
‫את חייבת לבטוח בי.‬
‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- בין הזמנים -‬
‫קשה לאנשים לקבל את המוות.‬
‫- משפחת טאנהאוס‬ ‫מארק, סוניה, שרלוטה -‬
‫אנחנו נאחזים בחוזקה בדברים שחלפו כבר מזמן.‬
‫- שרלוטה -‬
‫לשווא אנחנו משתוקקים‬ ‫למצוא דרך להחזיר את הזמן לאחור.‬
‫דרך לבטל את המוות.‬
‫אבל אם הזמן הוא יחסי,‬
‫ושום דבר אף פעם לא באמת נמצא בעבר,‬
‫והחפיפה הסימולטנית‬ ‫של מספר מציאויות שונות היא אפשרית,‬
‫אז האם ייתכן שזה גם אפשרי‬
‫להחזיר משהו שהאמנו שמת כבר מזמן,‬
‫וליצור מציאות חדשה שבה מה שמת חי שוב?‬
‫אם החיים שלנו מוגדרים‬
‫בתור מה שמתקיים בין הלידה למוות,‬
‫אז הם מתקיימים שם באינסוף גרסאות.‬
‫האם אנחנו יכולים להצליח להערים על המוות‬
‫באמצעות מציאת דרך‬
‫להשיב את החיים?‬
‫שם, בין הזמנים.‬
‫- 1974 -‬
‫- 2021 -‬
‫- לשרלוטה -‬
‫ספר לי על גן העדן.‬
‫גן העדן...‬
‫חופשי‬
‫מכאב ומסבל.‬
‫כל דבר שעשינו אי פעם...‬
‫נשכח שם.‬
‫כל כאב...‬
‫שחשנו אי פעם...‬
‫נמחק.‬
‫ו...‬
‫כל המתים...‬
‫חיים.‬
‫אדם יעמוד בהבטחה שלו.‬
‫המעבר ייפתח.‬
‫- 2021 -‬
‫- 1890 -‬
‫- טאנהאוס -‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫כבר המון זמן‬ ‫שאתה מבטיח לנו שיש דרך לצאת מכאן.‬
‫שאנחנו יכולים למנוע את האפוקליפסה.‬
‫אבל אתה עדיין לא יודע איך השער עובד.‬
‫הוא יעבוד.‬
‫ראיתי אותו עובד.‬
‫בעתיד.‬
‫ומה אז?‬
‫מתי סוף סוף תגיד לנו את האמת?‬
‫אתה לא רוצה לחזור.‬
‫אתה בכלל לא רוצה למנוע את האפוקליפסה.‬
‫זה גדול מאיתנו.‬
‫גדול יותר מהאפוקליפסה.‬
‫אם השער יעבוד,‬ ‫נוכל להשתמש בו כדי למצוא את המקור.‬
‫את הרגע האחד שהתחיל את כל זה.‬
‫וכשנמצא אותו, נשמיד אותו,‬
‫ואת כל מה שנובע ממנו.‬
‫זהו גן העדן.‬
‫גן העדן?‬
‫אנחנו תקועים כאן כבר שנתיים.‬
‫שנתיים מחורבנות!‬
‫אני לא רוצה את גן העדן המזדיין שלך.‬
‫אני רק רוצה לצאת מכאן.‬
‫שלום?‬
‫אני...‬
‫לא התכוונתי להבהיל אותך.‬
‫לפעמים אני חושבת שהגשם אף פעם לא יפסיק.‬
‫אני...‬
‫סיליה.‬
‫ברטוש.‬
‫- 1890 -‬
‫- 2023 -‬
‫אנחנו יכולים להתחיל סדרת ניסויים חדשה מחר.‬
‫אני יודעת שאתה מנסה כבר זמן רב,‬
‫אבל זה יעבוד.‬
‫יונאס,‬
‫אסור לך לאבד תקווה.‬
‫אני לא יכול להמשיך יותר.‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אתה עוקב אחריי?‬
‫הבטחת לי משהו.‬
‫אדם הבטיח לי משהו.‬
‫אמרת שהאפוקליפסה חייבת להתרחש.‬
‫כדי שנינצל.‬
‫כדי שכולנו נינצל.‬
‫אתה לא יכול למות.‬
‫אתה לא יכול להתאבד,‬
‫כי הגרסה המבוגרת יותר שלך כבר קיימת.‬
‫הזמן לא ירשה זאת.‬
‫לא משנה מה תנסה...‬
‫משהו...‬
‫או מישהו...‬
‫תמיד ימנעו ממך לעשות את זה.‬
‫אליזבת ואני...‬
‫מצאנו את המעבר.‬
‫אתה חייב לעמוד בהבטחה שלך.‬
‫הוא ייפתח שוב,‬
‫ואז אתה...‬
‫ואז אדם...‬
‫יוביל אותנו אל גן העדן.‬
‫הוא אמר שאנחנו נהיה חברים,‬
‫לפני שתבגוד בי.‬
‫- 2023 -‬
‫- 1904 -‬
‫כן! יופי.‬
‫עוד פעם אחת.‬
‫עוד פעם אחת!‬
‫כן! כן!‬
‫זה בן.‬
‫איך תקראו לו?‬
‫האנו.‬
‫הגורל משחק בנו משחק אכזרי.‬
‫- 1904 -‬
‫- 1974 -‬
‫אבל תמיד נאמין‬
‫שיש דרך לשנות את המצב לטובתנו,‬
‫אם רק נרצה בזה מספיק.‬
‫אדם יכול לרדוף אחר מטרה,‬ ‫ולא חשוב עד כמה בלתי מושגת היא נראית,‬
‫במשך חיים שלמים.‬
‫שום התנגדות או מכשול אינם גדולים מספיק‬
‫כדי למנוע ממנו לנסות לממש את רצונו.‬
‫האם העקשנות הזאת במאמצינו ‬
‫אינה מה שמבדיל אותנו מן החיות,‬
‫אשר מכירות רק רצון קצר טווח?‬
‫והאם כל ההתקדמות, לאורך כל ההיסטוריה,‬
‫אינה התוצר של כוח הרצון הזה,‬ ‫שאינו יודע שובע?‬
‫לא משנה מה ממריץ את הרצון שלנו,‬
‫הוא יוביל אותנו בדרכנו.‬
‫אנחנו נוכל לשחרר‬
‫רק כאשר סוף סוף‬ ‫נשיג את מטרתנו אחת ולתמיד.‬
‫- 1986 -‬
‫- 2040 -‬
‫למה אתה חושב שזה לא עובד?‬
‫אולי קלאודיה לא רוצה שזה יעבוד.‬
‫למה אתה בכלל בוטח בה?‬
‫למה אתה בטחת בו?‬
‫באדם?‬
‫הוא שיקר לך.‬
‫אין שום גן עדן.‬
‫אין שום עולם חוץ מהעולם הזה.‬
‫אני יודע שאתה חושב שאני אהפוך להיות הוא,‬
‫אבל אני לא.‬
‫השער יעבוד, כבר ראיתי את זה.‬
‫בעתיד.‬
‫הכול חוזר על עצמו.‬
‫אבל אם אוכל לנסוע בחזרה, אוכל לשנות הכול.‬
‫הגרסה המבוגרת שלי ניסה זאת בעבר.‬
‫אבל הפעם הכול שונה.‬
‫שיניתי את הרכיבים במעבר.‬
‫הפעם זה יעבוד.‬
‫היא אמרה לך את זה?‬
‫קלאודיה?‬
‫מה אתה באמת יודע עליה?‬
‫לפעמים היא נעלמת למשך ימים שלמים.‬
‫איך היא יודעת את כל מה שהיא יודעת?‬
‫היא אמרה שלא כל מה שנמצא כאן שייך לכאן.‬
‫למה היא התכוונה?‬
‫תיכנס.‬
‫קלאודיה מסתירה מאיתנו משהו.‬
‫אסור לנו לבטוח בה.‬
‫אני מקווה שאתה יודע את זה.‬
‫הוא עדיין לא חושד בכלום?‬
‫לא.‬
‫אין לו מושג שאת או שהעולם האחר קיימים.‬
‫את חייבת להמשיך להוביל אותו בדרכו.‬
‫אסור שהחומר יעבוד עדיין.‬
‫את תחזיקי את הקשר בעולם שלך,‬ ‫ואני אחזיק אותו בשלי.‬
‫חכי.‬
‫בכל השנים האחרונות,‬ ‫הדברים שחווה אמרה שעליי לעשות...‬
‫היא יודעת על כל מה שקורה?‬
‫תהיתי,‬
‫האם פגשת אותה פעם?‬
‫את מי?‬
‫את הגרסה המבוגרת יותר שלי.‬
‫לא.‬
‫אני עדיין זוכרת בדיוק מה היא אמרה.‬
‫"אם הכול יתנהל כמו שצריך,‬
‫רגינה תחיה."‬
‫חשבתי על זה כל השנים האלה.‬
‫אני פשוט לא מאמינה שהיא התכוונה לכך ‬ ‫שהסבל שלה יחזור על עצמו שוב ושוב לנצח.‬
‫חייבת להיות דרך להתיר את הקשר,‬
‫מבלי להשמיד את כל החיים שבו.‬
‫דרך שתאפשר לרגינה לחיות.‬
‫לחיות באמת.‬
‫אני חושבת שלא חווה ולא אדם ‬ ‫יודעים מהי הדרך הזו,‬
‫אבל אני אמצא אותה.‬
‫בעולם שלי,‬
‫או בשלך.‬
‫אל...‬
‫לא הבאת את קלאודיה איתך?‬
‫נח משגיח עליה.‬
‫אנחנו חייבות להיזהר.‬
‫את חייבת לתת את זה לקלאודיה,‬
‫והיא חייבת לתת את זה לטאנהאוס.‬
‫היא מבינה‬
‫למה זה הכרחי?‬
‫למה הכול חייב לקרות שוב?‬
‫- 2040 -‬
‫- 1910 -‬
‫אתה חייב להיות חזק עכשיו, האנו.‬
‫גם בשביל אביך.‬
‫סיליה.‬
‫ניסינו הכול, ברטוש.‬
‫היא רצתה לקרוא לה אגנס.‬
‫- 1910 -‬
‫- 2041 -‬
‫ספר לי על גן העדן.‬
‫גן העדן...‬
‫חופשי‬
‫מכאב‬
‫ומסבל.‬
‫כל מה...‬
‫שעשינו אי פעם...‬
‫נשכח שם.‬
‫המעבר ייפתח,‬
‫ואז...‬
‫נגיע לשם.‬
‫את,‬
‫אני...‬
‫ושרלוטה.‬
‫איפה היא?‬
‫שרלוטה?‬
‫איפה שרלוטה?‬
‫כל השנים האלה‬ ‫תהיתי למה הוא התכוון כשאמר...‬
‫שנהיה חברים לפני שתבגוד בי.‬
‫איפה קלאודיה? שרלוטה אצלה? עזרת לה?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫איפה היא?‬
‫איפה שרלוטה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני מאחל לך את כל הסבל שבעולם.‬
‫אני אמצא אותה.‬
‫אני אחזיר אותה.‬
‫אני מבטיח.‬
‫"אדם יכול לעשות מה שהוא רוצה,‬
‫אך אינו יכול לרצות את מה שהוא רוצה."‬
‫- 2041 -‬
‫- 1986 -‬
‫"כל הדרכים שאנו צועדים בהן בחיינו,‬
‫כל החלטה שאנחנו מקבלים,‬
‫נקבעות לפי מה שאנחנו רוצים עמוק בתוכנו.‬
‫אין ביכולתנו להילחם ברצון הזה.‬
‫הוא קובע כל אחד ואחד ממעשינו,‬
‫לא משנה כמה חמורים ובלתי סבירים הם נראים."‬
‫- 1986 -‬
‫- 1911 -‬
‫האנה?‬
‫סיליה?‬
‫אני...‬
‫אני מחפשת את יונאס.‬
‫כן.‬
‫הוא השתנה.‬
‫המסעות הותירו עליו את חותמם.‬
‫יונאס?‬
‫זאת הבת שלי,‬
‫סיליה.‬
‫היא אחותך.‬
‫איך מצאת אותנו?‬
‫לפני כמה ימים...‬
‫פגשתי איזו אישה זקנה.‬
‫היא פשוט הופיעה על סף דלתנו.‬
‫חווה.‬
‫היא אמרה...‬
‫שהיא יודעת איפה אתה נמצא.‬
‫ושאתה מחפש אותי.‬
‫צדקת.‬
‫הכול באשמתי.‬
‫הרסתי הכול.‬
‫אבל עכשיו אני כאן.‬
‫אני כאן, יונאס.‬
‫ברטוש.‬
‫תכין את החדר בשבילן.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סיליה.‬
‫היא לא שייכת לכאן.‬
‫מה זה אמור להביע,‬
‫"היא לא שייכת לכאן"?‬
‫כל כלי המשחק חייבים להיות במקומם.‬
‫היא במקום הלא נכון.‬
‫וגם את.‬
‫אימא.‬