„Akkortól kezdve tudtam, semmi sem változik.
Minden marad a régiben.
Jár a rokka,
körbe-körbe forog.
Egyik sors a másikba fonódva.
Egy fonal, mely vérvörös,
mely egybeforrasztja tetteinket.”
Ez volt anyád kedvenc színdarabja.
Biztosan szívesen velünk tartott volna ma este,
pláne egy ilyen kiváló fiatalember társaságában.
CHARLOTTÉNAK
Miért halunk meg?
A holtak valójában nem teljesen halottak.
Csak most éppen nincsenek itt.
Ám minden, ami valaha élt,
örökre élni fog.
Az idők végezetéig.
Hé, mit csinál az úton?
Mondom, mit csinál?
Ki van ott?
Ki az?
Akinek van szeme a látásra
és füle a hallásra...
meggyőződhet arról, hogy a halandók nem tudnak titkot tartani.
Még ha az ajkuk szótlan is,
beszél helyettük az ujjbegyük.
A pórusaikból szivárog a szörnyű titok.
Ezt...
Ezt... nem értem.
Ó, dehogynem.
Éppen a városba tart, hogy feladjon egy táviratot.
Mert szeretné, ha a világ tudna rólunk.
Nem igaz?
Közülük való.
Utazó.
Sok-sok éven keresztül
őrültnek tartották az apámat.
Most pedig itt vannak.
Utazók a jövőből.
A világnak tudnia kell
a létezésükről.
A tudásunk...
egy csepp.
Amit nem tudunk...
egy egész óceán.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
ÁDÁM ÉS ÉVA
A gondolkodásunkban ott van a hiba...
hogy mind azt hisszük magunkról,
független entitás vagyunk.
Egy én...
a számtalan másik én mellett.
Míg a valóságban mindannyian csupán a végtelen egész
parányi töredéke vagyunk.
Mi ez a hely?
A világom másolata?
Emlékszel, mit mondtál nekem?
A híd alatt.
A fényről.
Az erdőről.
Magadról.
Rólam.
Hogy hiba a mátrixban.
Miért vagyok itt?
Te és én.
Adam és Eva.
Mi is azok vagyunk.
Egy hiba a mátrixban.
Tudni akarod, miért vagy itt?
Hogy megmentsd őket.
A világodat.
És az enyémet.
RENDŐRSÉG
Tegnap este 10 óra körül
Kilian Obendorf,
Bartosz Tiedemann és Franziska Doppler,
Magnus és Martha Nielsennel együtt,
egy ismeretlen fiú holttestére bukkant
a Doppler birtokon, az erdei út mellett.
A ruházata
és a walkmanje ’80-as évekbeli.
Ezenkívül találtunk...
egy diákigazolványt is a nyakában.
Wöller, folytatnád?
Beszélhetnénk?
Nem kell ezt csinálnod.
Wöller végzi az eligazítást, én a helyszínelést. Menj haza!
Harminchárom éve keresem a testvéremet.
Azok a dolgok...
Mads dolgai.
Valaki...
megtartotta őket.
Majd ráadta a srácra a bunkerben.
Harminchárom évvel később.
Szerinted ugyanaz követte el?
A szálak összefüggnek?
Mads, Erik és a fiú a bunkerben?
Tudod, miért lettem rendőr?
Amikor az öcsém eltűnt...
minden lehetséges hibát elkövettek a nyomozás során.
A detektív egy részeges idióta volt.
Én pedig? Megesküdtem, hogy mindent másképp csinálnék.
Hogy mindent jól csinálnék.
Ez 33 évvel ezelőtt volt.
Ehelyett mit tettem?
A házasságom romokban.
Most pedig azt a nőt csalom, akivel a feleségemet csaltam.
Nem tudom folytatni ezt.
TANNHAUS GÉPGYÁR
Hol voltatok?
Mit mondott neked?
Hetek óta itt rostokolunk.
A kibaszott gép üres.
Gőzöd sincs ennek a szarnak a működéséről. Végig hazudtál.
Tudtad, mi fog történni, és hallgattál róla.
Nem veszed észre, hogy csak kihasznál?
Ő nem Martha.
Martha halott.
A halálból senki se tér vissza.
Bárki is legyen...
talán az egyetlen esélyünk a menekülésre innen.
Miért nem árulod el az igazságot?
Mondd el nekik, ki ölte meg Marthát!
Bartosz! Várj!
Mondd el nekik!
Mondd el, valójában ki Adam!
Végig ezt mondtam nektek!
Mindenért Jonas a hibás.
Ő az.
Ő Adam!
Még soha nem gondolkoztál azon,
miért nem tudod elengedni?
Tudod, hogy nem lehettek egymáséi.
Ennek ellenére...
nem tudod elengedni.
Láthatatlan kötelék,
amely örökre összeköt benneteket.
Adam megpróbálta elvágni.
De lehetetlen.
Ezt adtad nekem.
Te és én.
Fekete és fehér.
Fény és árnyék.
Egymáshoz vagyunk láncolva örökre,
a déjà vu vég nélküli ismétlődésében.
Mi ez az egész?
Mit akarsz tőlem?
Áruld el végre, miért vagyok itt?
Láttad, mit fogsz cselekedni.
Mit fog tenni Adam.
Ha meg akarod menteni a Marthádat,
akkor a fény oldalára kell állnod.
És azzá kell tenned, aki ma vagyok.
Kell?
Nem akarok többé semmit se muszájból tenni.
Belefáradtam az állandó kötelességbe.
Akkor tedd fel a kérdést,
te mit akarsz?
Szeretnéd, hogy éljen?
A te Marthád?
Apa?
Bemehetek?
Magnus is itthon van?
Azt hiszem, még alszik.
El kell mondanod az igazat.
Valójában mi történt a bunkerben?
Mit láttatok?
Mondtam már.
Lementünk oda, de üres volt.
Senki se volt ott.
Aztán fényesség lett.
És az a...
az a test lezuhant.
Bevetettek valamit?
Mi?
Ez a Kilian adott nektek valamit?
Ki vele, mit vettetek be?
Mi ez a faszság?
Eljátszod az aggódó apát?
Általában nagy ívben szarsz ránk.
Úgy történt, ahogy mondtuk.
Zajt hallottunk... A barlangból jött vagy a földből.
Nem tudjuk.
Lementünk a bunkerbe. Először nem volt ott senki, aztán...
csak ott feküdt.
Ez minden?
Anya nemsokára hazaér. Jobb, ha mész.
De kedves tőled, hogy megnézted, hogy vagyunk.
- Hannah! - Szia!
Ulrich itt van? Egész reggel próbáltam elérni.
Azt hittem, hazament.
Másképp nézel ki.
Fodrásznál voltál?
Nem.
Örülök, hogy láttalak.
Ezt beteszem az irodájába.
Beszélhetünk?
Kopj le!
Tegnap este...
az erdőben...
láttál valami mást is?
Nem.
Mire gondolsz?
Nem érzed néha úgy, hogy elment az eszed?
Hogy semminek sincs értelme?
Talán...
apának igaza van.
Talán a test már ott feküdt.
És mi...
Tudom, mit láttam.
Hova mész?
Ne szólj anyának!
Vacsira hazaérek.
Minden ismétli önmagát,
újra és újra.
Az örökkévalóságig.
Mert egyikünk sem képes elengedni.
Sok időbe telt,
mire megértettem,
hogy nem tudod elengedni a múltadat.
Mindig őt fogod választani,
a te Marthádat.
És ahogy te sem tudtad elengedni a múltad,
én is egész életemben ragaszkodtam az enyémhez.
Megbíztál Adamban.
De mindez hova vezetett?
Meg kell mutatnod Marthának,
hogyan függ össze minden.
Nem sok időd maradt.
Látnia kell a jövőjét ahhoz, hogy megértse,
mi a teendő.
Követni fog téged.
Kötve van a sorsodhoz,
csakúgy, mint te az övéhez.
Azt mondtad, jártam a világodban.
És veled voltam.
Miért nem emlékszem rá?
Nem tudom.
Azt a levelet...
nem én írtam.
Hinned kell nekem!
Sic Mundus...
Mi ez?
Az öreg Tannhaus apja...
megpróbált valakit visszahozni a halálból. A feleségét.
Meggyőződése volt, hogy az időutazás
a világ megváltását jelentené.
A hiba kiküszöbölhető lenne még a létrejötte előtt.
De ez nem hoz megváltást.
Csak kárhozatot.
Mind halottak.
A világomban.
De reménykedem, hogy megváltoztathatom.
Tudom, nem bízol bennem.
Be akarom bizonyítani, hogy tévedsz.
Ezzel utaztál?
Ez az utolsó, amim maradt.
Csakis így juthatok vissza ismét.
Megmondhattad volna neki, melyik ösvényre küldöd.
Hogyan fog végződni.
Sosem fogja feladni, hogy megtörje ezt a ciklust.
Sosem fogja megérteni,
hogy a csomót meg kell őriznünk.
Hogy a Marthájának meg kell halnia.
Azért, hogy a többiek élhessenek.
A kezdet...
és a vég.
ATOMERŐMŰ SZABÁLYZÓRENDSZER
Ulrich, itt Charlotte. Csak...
Tudni szeretném, hogy vagy?
Hívj fel, oké?
Tik...
tak.
Tik...
tak.
Kilianhoz jöttem.
Kilian.
Szia!
Minden oké.
Mit keresel itt?
Nem voltál a koleszben. Aggódtam.
Kirúgtak.
Az apád telefonált.
Tudni akarta, drogot adtam-e nektek.
- És? - Nem, baszki! Dehogy!
De hát nem könnyű levenni a szemellenzőt.
Két évig nem éltem itt,
mégis még mindig a lakókocsis hulladék vagyok.
Tudtam.
Mit?
Azért vagy velem, hogy kiakaszd őket.
Szarj csak le engem és Eriket!
Jobb, ha elmész.
Oké.
Ami Reginával...
Nagyon sajnálom.
Nem lehet könnyű neked.
Hogy vagy?
Bartosz?
Megvagyunk.
Én...
Felajánlanék egy üzletet.
Üzletet?
Van nálam valami, ami a tiéd.
Visszaadnám.
Felismered?
Ne aggódj! A tartalma biztos helyen van.
Mit akarsz? Pénzt?
Nem kell pénz.
Tedd tönkre Charlottét!
Veszítsen el mindent!
Mindent.
Charlotte!
Mit keresel itt?
Köszönöm.
Sokat segített.
Próbáltalak elérni.
Elmentem a bunkerhez. Miért nem vagy Franziskával?
Én...
Tegnap este hol volt Helge?
Azt mondtad, vele vacsoráztál. És utána hova lett?
Miről van szó?
Amikor 1987-ben Windenbe jöttél, apád még mindig a faházban élt?
- Nem értem. - Igen vagy nem?
Nem. A baleset után az otthonba költözött.
- És ’86 nyarán? - Azt hiszem. Miért akarod tudni?
Használta valamire a bunkert?
Charlotte, mit akarsz tőlem?
Ez Helgéé.
A bunkerben találtam.
Az... az nem lehet. Egész éjjel velünk volt.
Itt Doppler.
Hogy mit tett?
Hol?
Igen.
Igen, máris indulok.
Helge...
a rendőrségen van.
Vallomást tett.
RENDŐRSÉG
Apa, miért mondod ezt?
Semmi értelme.
Nem hagyta el a házat.
Egész este vele voltam.
Elisabeth is velünk volt.
Én öltem meg a fiút.
- Apa, fejezd be! - A dolgok...
A walkman, a ruhák,
azok Mads Nielsen dolgai, a fiúé, aki 1986-ban tűnt el.
Emlékszel rá?
Én öltem meg.
Kit? Madsot?
Hogy szerezted meg?
Mit csináltál Madsszal?
Mit tettél vele?
Te élsz?
- Hogy? - Te voltál az.
Mi voltam?
Ő volt.
Mi? Hagyj!
Ő volt.
- Miről beszélsz? - Ő volt.
NÉMET SZÖVETSÉGI KÖZTÁRSASÁG 1986
Mit akarsz?
Követsz engem?
Miért nem mondod meg, honnan ismersz?
Mindig is ismertük egymást.
Amikor Magnus kiverte a fogadat az oviban,
ott voltam.
Amikor Mikkel pókot tett a cipődbe kempingezéskor.
Az osztálykiránduláson harmadikban,
amikor honvágyad volt, és Katharina érted jött.
Ahonnan én jövök,
közös a múltunk.
Őrült vagy.
Tudom, hogy láttad saját magad.
Tegnap este az erdőben.
Meséltél róla nekem.
A jövőbeli éned.
Mi?
Tudom, mindez totál őrültségnek hangzik.
Sokáig én magam is úgy gondoltam, kész elmebaj.
Hogy megbolondultam.
Ki vagy valójában?
Megmutathatom,
hogyan függ össze minden.
Hol van Martha?
LEGYEN VILÁGOSSÁG!
2053. SZEPTEMBER 23.
Odaadtad neki?
Mindig is túl naiv voltam.
Helyesen cselekedtél.
Mi ez a hely?
Hol vagyunk?
Hogy csináltad?
Azt mondta, hozzalak ide.
És elmagyarázza neked.
Ki?
Ki az?
Üdv a jövőben!
A feliratot fordította: Kótay-Szabó Noémi