„Od té doby jsem věděla, že se nic nemění.
Že vše zůstává stejné.
Kolovrat se točí
stále dokola, v kruhu.
Každý osud je svázaný s jiným.
Příze, rudá jako krev, která k sobě poutá veškeré naše skutky.“
To byla oblíbená hra tvé matky.
Určitě by dnes večer ráda jela s námi,
ve společnosti tak elegantního mladého muže.
PRO CHARLOTTE
Proč lidi umírají?
Mrtví nikdy nejsou doopravdy mrtví.
Jen tu teď třeba nejsou.
Ale vše, co bylo jednou živé,
žije navždy.
Ve věčnosti času.
Ty tam! Co děláš na té cestě?
Ptám se, co tu děláš.
Kdo je tam?
Kdo jste?
Kdo má vidoucí oči
a slyšící uši,
může sám sebe přesvědčit, že žádný smrtelník neudrží tajemství,
protože jsou-li jeho rty tiché,
tlachá pomocí prstů.
Zrada z něj čiší každým pórem.
Já…
Já nerozumím.
Ale rozumíte.
Jste na cestě do města, sepsat tam telegram.
Protože o nás chcete říct světu.
Ne snad?
Vy jste jeden z nich.
Cestovatel.
Celé ty roky tvrdili,
že můj otec je blázen.
Teď jsou ale tady.
Cestovatelé z budoucnosti.
Svět se musí dozvědět,
že existují.
Co víme,
je jen kapka.
Co nevíme,
je oceán.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
ADAM A EVA
Všichni děláme tutéž chybu,
když věříme,
že jsme nezávislé bytosti.
Jedno já
vedle nespočtu dalších já.
Ve skutečnosti jsme však pouhými střípky
jednoho nekonečného celku.
Kde to jsme?
Je tohle kopie mého světa?
Pamatuješ si, co jsi mi řekl?
Pod tím mostem.
To světlo.
Ten les.
Ty.
Já.
Chyba v matrixu.
Proč jsem tady?
Ty a já.
Adam a Eva.
To jsme.
Chyba v matrixu.
Chceš vědět, proč tu jsi?
Abys je zachránil.
Tvůj svět.
I můj.
POLICIE
Včera okolo desáté večer našli
Kilian Obendorf,
Bartosz Tiedemann a Franziska Dopplerová
spolu s Magnusem a Marthou Nielsenovými
tělo zatím neidentifikovaného chlapce
na Dopplerově pozemku u lesní cesty.
Jeho oblečení
a walkman jsou z 80. let.
Našli jsme u něj také
průkaz totožnosti.
Wöllere, mohl bys pokračovat?
Můžeme si promluvit?
Tohle nemusíš dělat.
Wöller zařídí brífinky a já patologii.
Jeď domů.
Hledal jsem bráchu 33 let.
Tohle jsou jeho věci.
Jsou to Madsovy věci.
Někdo
si je všechny nechal.
A pak je dal tomu klukovi v bunkru.
O 33 let později.
Myslíš, že to byl ten samý vrah?
Že je to celé propojené?
Mads, Erik i ten kluk v bunkru?
Víš, proč jsem se dal k policii?
Když brácha zmizel,
udělali chybu snad ve všem, v čem se jen dalo.
Vyšetřovatel byl debilní ožrala.
A já?
Přísahal jsem, že to budu dělat jinak.
Že udělám všechno správně.
To bylo před 33 lety.
A co dělám?
Manželství v troskách.
A teď podvádím tu ženu, se kterou jsem podváděl manželku.
Už takhle dál nemůžu.
TANNHAUS TOVÁRNA NA STROJE
Kde jsi byl?
Co ti řekla?
Trčíme tu už týdny.
Ten posraný strojek je prázdný. Nemáš tušení, jak tyhle krámy fungují.
Pořád jen lžeš.
Věděl jsi, co se stane, a nic jsi nám neřekl!
To nechápeš, že tě jen využívá?
Tohle není Martha.
Ta je mrtvá.
Z mrtvých nikdo nevstane.
Ať už je to kdokoli… může být naší jedinou šancí, jak se odsud dostat.
Tak nám řekni pravdu, ne?
Řekni jim,
kdo doopravdy zabil Marthu.
Bartoszi! Počkej!
Řekni jim to!
Řekni jim, kdo je Adam!
Já vám to říkal celou dobu!
Je to všechno Jonasova vina!
Je to on.
On je Adam!
Nepřemýšlel jsi někdy při tom všem,
proč se jí nedokážeš vzdát?
Víš, že je nemožné, aby vám to fungovalo.
Ale přesto
se jí nedokážeš vzdát.
Neviditelné pouto,
které tě svazuje na věky věků.
Adam se ho pokusil přeseknout.
Ale to je nemožné.
Tohle jsi mi dal.
Ty a já.
Černá a bílá.
Světlo a stín.
Jsme svázáni na věčnost
v tomhle nekonečně se opakujícím
déjà vu.
Co to všechno znamená?
Co chceš?
Proč neřekneš, co tu doopravdy dělám?
Co uděláš, jsi už viděl.
Co udělá Adam.
Jestli chceš zachránit svou Marthu,
musíš si vybrat stranu světla.
A musíš ze mě udělat to, co jsem dnes.
Musím?
Já už nechci nic muset.
Už mám po krk toho, jak pořád jen něco musím!
Tak se zeptej sám sebe,
co chceš.
Chceš, aby žila?
Tvá Martha?
Tati?
Můžu dál?
Je tu i Magnus?
Asi ještě spí.
Musíš mi říct pravdu.
Co se doopravdy stalo v tom bunkru?
Co jsi viděla?
Já ti řekla pravdu.
Ten bunkr byl prázdný.
Nikdo tam nebyl.
Pak se objevilo to světlo. A pak…
tam spadlo to tělo.
Vzala sis něco?
Co?
Nedal ti ten Kilian něco?
No tak, co jste si dali?
Co je to za sračky?
Hraješ si na starostlivého tátu?
- Většinou na nás úplně sereš. - Bylo to přesně, jak jsme ti řekli.
Ozval se ten zvuk… Vycházel z těch jeskyní nebo ze země…
Netuším.
Šli jsme do toho bunkru a napřed tam nebylo nic a potom
tam ležel.
To je všechno?
Máma se vrátí každou chvíli. Měl bys jít.
Ale je milé, že ses přišel zeptat, jak se máme.
- Hannah. - Ahoj.
Je tu Ulrich?
Snažím se ho sehnat už od rána.
Já myslela, že šel domů.
Vypadáš úplně jinak.
Ostříhala ses?
Ne.
Ráda tě vidím.
Tak já mu to prostě nechám v kanceláři.
SNĚZTE BOHATÉ
Můžeme si promluvit?
Vypadni.
Včera v noci,
v tom lese…
Neviděl jsi ještě něco?
Ne.
Co jako?
Nemáš někdy pocit, že přicházíš o rozum?
Že už nic nedává smysl?
Možná
má táta pravdu.
A ležel tam celou dobu.
A my…
Já vím, co jsem viděl.
Kam jdeš?
Neříkej to mámě.
Vrátím se na večeři.
Všechno se opakuje
pořád dokola.
Celou věčnost.
Nikdo totiž nejsme připraven něčeho se vzdát.
Trvalo mi dlouho,
než jsem to pochopila.
Že vlastní minulosti se vzdát nemůžeš.
Že si vždycky vybereš ji.
Vždycky si vybereš svou Marthu.
Tak jako se ty nemůžeš vzdát své minulosti,
já strávila život lpěním na té své.
Věřil jsi Adamovi.
Kam tě to ale dovedlo?
Musíš jí ukázat,
jak je všechno propojené.
Nezbývá ti moc času.
Musí vidět svou budoucnost, aby pochopila,
co je potřeba udělat.
Půjde s tebou.
Je svázaná s tvým osudem
zrovna tak jako ty s jejím.
Říkalas, že jsem ve tvém světě.
S tebou.
Tak proč si to nepamatuju?
Nevím.
Ten dopis…
Já ho nenapsala.
Musíš mi věřit.
Sic mundus…
Co to je?
Otec starého Tannhause
se snažil o vzkříšení z mrtvých. Vzkřísit svou ženu.
Byl přesvědčený, že možnost cestovat časem
by byla spásou lidstva.
Každé chyby by se dalo vyvarovat, ještě než nastane.
To ale spásu nepřináší.
Jen zatracení.
Všichni jsou mrtví.
V mém světě.
Pořád doufám, že to dokážu změnit.
Myslíš, že mi nemůžeš věřit.
Chci ti dokázat, že můžeš.
Tímhle jsi cestovala?
Ta je poslední, co mám.
Je to jediný způsob, jak se můžu vrátit.
Mohla jsi mu říct, na jakou cestu ho posíláš.
Jak to skončí.
Nikdy se nepřestane snažit přerušit tenhle koloběh.
Nikdy nepochopí,
že ten uzel musíme zachovat.
Že jeho Martha musí zemřít,
aby mohli žít ostatní.
Začátek
a konec.
ELEKTRÁRNA WINDEN OVLÁDÁNÍ OBJEMU
Ulrichu, tady Charlotte. Já…
Zajímalo mě jen, jak se máš.
Ozvi se mi, ano?
FENIK
Tik…
tak.
Tik…
tak.
Přišla jsem za Kilianem.
Kiliane.
Ahoj.
V pohodě.
Co tu děláš?
Nebyls na koleji. Měla jsem strach.
Vykopli mě.
Volal tvůj otec.
Prý jestli jsem vám něco nedal.
- A dal? - Ne, kurva! Ne, nedal.
Ale jasně, všichni to máte pořád v sobě.
Nebydlím tu už dva roky,
ale furt jsem špína z karavanu, na kterou se ukazuje.
Já to věděl.
Co jsi věděl?
Bylas se mnou, jen abys vytočila vaše.
Já i Erik jsme ti u prdele.
Měla bys jít.
Dobře.
To s Reginou…
mě mrzí.
Musí to pro tebe být těžké.
Jak ti je?
Bartoszi?
Zvládáme to.
Já…
Chci ti nabídnout dohodu.
Dohodu?
Mám něco, co ti patří.
Chci ti to vrátit.
Poznáváš to?
Neboj se, obsah je na bezpečném místě.
Co chceš?
Chceš peníze?
Peníze nechci.
Chci, abys zničil Charlotte.
Aby přišla o všechno.
O všechno.
Charlotte!
Co tady děláš?
Díky.
Moc jste mi pomohl.
Snažila jsem se tě sehnat.
Šla jsem do toho bunkru. Proč nejsi doma s Franziskou?
Já…
Kde byl včera v noci Helge?
Říkal jsi, že jste spolu večeřeli. Kde byl potom?
O co tu jde?
Když jsi v 87. přišel do Windenu, bydlel otec ještě v té chatě?
- Nerozumím. - Bydlel tam, nebo ne?
Ne. Po té nehodě se odstěhoval do pečovatelského ústavu.
- A v létě 1986? - To asi jo. Proč tě to zajímá?
Používal na něco ten bunkr?
Charlotte, co ode mě chceš?
To je Helgovo.
Našla jsem to v tom bunkru.
To… není možné. Celou noc byl s námi.
Tady Doppler.
Co že udělal?
Kde?
Ano.
Jo, hned tam budu.
Helge.
Je na policii.
Doznal se.
POLICIE
Tati, proč to říkáš?
Nedává to vůbec smysl.
Nevyšel z domu. Byl jsem celý večer s ním.
Byla tam i Elisabeth.
Toho kluka jsem zabil já.
- Tati, přestaň! - Ty věci…
Ten walkman. Oblečení.
Patří Madsu Nielsenovi, tomu chlapci, co zmizel v roce 1986.
Pamatujete si to?
Zabil jsem ho já.
Koho? Madse?
Kde jsi vzal ty věci? Co jsi udělal Madsovi?
Co jsi mu udělal?
Ty žiješ.
- Co? - Byl jsi to ty.
Co jsem byl já?
Byl to on.
Co? Pusťte mě.
Byl to on.
- Co to vykládáš? - Byl to on!
SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO 1986
Co to má znamenat?
Ty mě sleduješ?
Proč mi neřekneš, odkud se známe?
Vlastně se známe odjakživa.
Když ti ve školce Magnus vykopl zub,
byl jsem u toho.
Když ti dal Mikkel při stanování do bot pavouky…
Na školním výletě ve třetí třídě,
kde se ti stýskalo a Katharina pro tebe musela přijet.
Tam, odkud pocházím,
máme my dva stejnou minulost.
Jsi magor.
Vím, že ses viděla.
Včera v noci v lese.
Řekla jsi mi o tom.
Vidělo tě tvé budoucí já.
Co?
Vím, že to všechno zní úplně šíleně.
Dlouho jsem si taky myslel, že je to celé bláznivé.
Že jsem blázen.
Kdo doopravdy jsi?
Můžu ti to ukázat.
Jak je všechno propojené.
Kde je Martha?
BUDIŽ SVĚTLO
23. ZÁŘÍ 2053
Takže jsi mu to dala?
Vždycky jsem byl až moc důvěřivý.
Udělala jsi správnou věc.
Co je to za místo?
Kde jsme?
Jak jsi to udělal?
Řekla mi, ať tě sem přivedu.
Že ti to vysvětlí.
Kdo?
Kdo to je?
Vítej v budoucnosti.