EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Är det inte anmärkningsvärt att man hyser den största motviljan
mot just de människor man är mest lik?
Jag vill veta hur jag kommer tillbaka hem.
Klä på dig.
TVÅ DAGAR TILL APOKALYPSEN
Vänta lite.
Jag måste visa er nånting.
-Vi är upptagna. -Det är nog bäst att ni sätter er.
Kan vi ta det en annan gång? Vi måste faktiskt gå.
Det... Jag måste berätta nåt för er.
Det låter helt knäppt, men jag måste få veta vad ni tycker om det.
Men, lägg av!
Du har knappt pratat med oss på sistone, men nu vill du veta vad vi tycker?
Se dig omkring.
Det är vi som är barn, men du har betett dig som ett i månader!
För helvete, mamma! Du beter dig som om du är ensam om skiten!
Men vi blev också av med dem.
Nej. Även om du har lust att prata, så har inte vi det längre.
Varför är han så intresserad av kärnkraftverket?
Hitta nån hos kriminalpolisen som känner den här Clausen.
Vad gör han egentligen här?
Ring mig så fort du vet nåt.
Bartosz är inte här.
Hans säng är fortfarande bäddad. Han har inte varit här i natt.
-Han kanske är hos Martha. -De är inte ihop längre.
De har säkert försonats. Har du ringt?
Det är ingen som svarar.
Det är säkert ingen fara.
Säg att allt kommer att bli bra.
Allt kommer att bli bra.
Allt bra, kommissarien?
FÖRRE KOMMISSARIEN I WINDEN EGON TIEDEMANN
HITTAT DÖD 26 JUNI 1987
OMSTÄNDIGHETERNA KRING HANS DÖD ÄR FORTFARANDE OKLARA
Fru Tiedemann?
Den franska delegationen.
De väntar. Det är nog bäst att ni...
Skjut upp det.
Vad?
Skjut upp det.
Men, jag kan inte bara...
Varför är jag här?
En människa lever tre liv.
Det första slutar med förlusten av naivitet...
...det andra med förlusten av oskuld...
...och det tredje med förlusten av själva livet.
Det är oundvikligen så att vi går igenom alla tre stadier.
Du blir till ditt äldre jag och ditt äldre jag...
...blir den du ser framför dig.
Jag har inte tid med all den här skiten.
Jag måste tillbaka hem. Till min tid.
Jag har sett vad som ska hända. Jag såg deras gravar.
Du har fortfarande gott om tid.
Det är år 1921 nu.
Strängt taget har du fortfarande 99 år på dig.
Här, lite tilltugg.
Folk får säga vad de vill, men den där Reagan är en toppensnubbe.
Ett delat OS i Öst- och Västberlin? Det kallar jag visionärt.
Jag har hela talet på VHS.
Du har inte varit här på länge.
Jag ville bara snabbt kolla hur det är med dig.
Bara bra.
Claudia...
Du vet redan att jag är stolt över dig.
Över allt du har uppnått.
Det skulle din mamma också ha varit.
Jag måste gå.
Jag kom egentligen hit för att...
Jag vill att du flyttar in hos oss.
Då blir du inte så ensam.
Och Regina skulle gilla att få se mer av dig.
Helst redan i morgon.
I morgon?
Du beter dig som om jag nästan vore död redan.
Fundera på det.
Blir det bra?
Katharina?
Vad vill du?
Är han här?
Jonas.
Han har försvunnit. Jag har ingen aning om var han är.
Du sa att du såg Mikkel. Du var där. Hur kan jag komma till honom?
Han har en sorts...apparat.
Typ nånting som...en tidsmaskin.
En tidsmaskin?
Vet du hur den fungerar?
Det skulle ändå inte hjälpa.
Han tog den med sig.
Han var alltid här.
Rakt framför mig.
Jag fattar inte att du har legat med både min man och min son.
Men du har ju alltid velat ha det som tillhörde mig.
Du är som en parasit.
Sa Ulrich nånsin att han älskade dig?
Till sist valde han ändå alltid oss.
God dag.
Ni missade ert möte i går.
Åh, förlåt... Jag måste ha glömt bort det.
Nåt sånt borde man väl inte glömma, när ens eget barn saknas?
Fru Nielsen. Ni var den sista jag väntade mig att träffa här.
Men eftersom ni ändå är här...
Vet ni vem det här är?
Nej, det vet jag inte.
Och ni?
Känner ni den här personen?
Nej.
Vet du allt som kommer att hända?
Jag vet när krigen börjar och slutar...
...och vilka upptäckter som kommer att göras i framtiden...
...och vilka aktier jag bör satsa på.
Men jag vet inte vad min motpart kommer att göra...
...om jag inte har sett hans framtid.
Du känner till min framtid. Du vet vad jag kommer att göra.
Jag är din framtid.
Det måste finnas ett sätt att ändra allt. Så att saker sker annorlunda.
Ett kryphål.
Jag har ägnat 66 år åt att försöka komma på hur.
Att hitta ett sätt att undkomma det här helvetet.
Jag har varit här knappt en vecka, och har en känsla av att ingen berättar sanningen.
Alla försöker dölja nåt.
Men jag är inte säker på om alla döljer samma sak,
eller om alla har egna skelett i sina garderober att hålla koll på.
Betalar han er?
Aleksander Tiedemann.
Jag förstår inte riktigt.
Ni arbetade som fysioterapeut åt honom. Det gör ni väl inte längre?
Likväl överför han varje månad samma summa till er.
Normalt kräver man en mottjänst för det. Vilken är mottjänsten?
Det ni inte förstår är att vi håller ihop här.
Vi stöttar varandra.
Min son är försvunnen.
Aleksander hjälper mig med pengar.
Det är allt.
Inget går upp mot goda grannar.
Det är anmärkningsvärt att även fru Nielsen har den ståndpunkten.
Nåja, kanske är det så i småstäder. Man delar inte bara hemligheter.
Utan även pengar och sängar.
-Jag vill veta vad du vet. -Okej.
Vem är Noah?
Han är en av dem.
En resande.
Han är Adams marionett.
Han dödade barnen.
Mads, Erik, Yasin...
Jag tror att allt det här har nåt med mig att göra.
Vet du vem som är mina föräldrar?
Nej.
Men jag kände din morfar.
Han är inte min riktiga morfar. Jag växte bara upp hos honom.
Visste han det här?
Är han en av dem?
En resande?
Han är bara en spelpjäs, precis som de flesta av oss.
Claudia.
Hon utnyttjade honom. Precis som hon utnyttjade mig, Peter och de andra.
Hon fick honom att bygga den här.
Du vet vad som kommer att hända.
-I framtiden. -Ja.
Vad är det där?
Vill du vara här en natt till?
Kom igen, Bartosz. Vad gör vi här?
-Varför berättar du inte för oss? -Det skulle jag göra, om jag kunde.
Jag får inte. Även om jag berättade skulle ni inte tro mig.
Varför inte?
Människokroppen klarar sig tre dagar utan vätskeintag.
Ni är ju galna. Så kan ni inte göra!
Tänker ni låta mig dö här inne, eller?
Martha. Snälla... Martha, du kan inte göra så här!
Martha!
Okej.
Det är en tidsmaskin.
Va?
Driver du med mig?
Jag sa ju att ni inte skulle tro mig.
-Kom. Vi går. -Nej, vänta.
Visa oss hur den fungerar.
Jag behöver en mobil.
-Det finns ingen mottagning här. -Det spelar ingen roll.
Den måste bara söka efter en signal.
Ni måste komma närmare.
Driftstörningen i somras...
Du sa att den berodde på en reaktion i volymkontrollsystemet.
Jag kollade upp all data. Allt var som vanligt då.
Så...
Vad hände egentligen?
Jag visste att du inte kunde låta det vara.
Efter incidenten tog jag ett prov och fick det analyserat.
Det du ser där, är resultaten.
De här värdena... De är helt omöjliga.
Så tänkte jag också i början. Därför upprepade jag testerna.
Resultaten var desamma.
Om det här stämmer, så...
-Är det här vad jag tror att det är? -Möjligen.
Det motsvarar på flera sätt de beräkningar
som Englert, Brout och Higgs gjorde 1964.
Men inte helt.
Gudspartikeln.
Den partikel som ger alla saker sin massa.
Det är ju en sensation.
Om det här stämmer måste vi offentliggöra det.
Jag redan sagt till dig
att man inte ska väcka vissa hundar som sover.
Om vi offentliggör det här, kommer folk att vilja veta hur vi upptäckte det.
Kärnkraftverket är mitt arv.
Gör vad du vill med det där.
Men håll mitt namn och kraftverket borta från det.
Åtminstone så länge jag lever.
Kan jag hjälpa er?
Mår ni inte bra?
-Hej, Ines. -Ina!
Hej.
Vi har slut på jod igen.
Har du redan hört?
Nån smet från dårhuset.
Han ska ha dödat två barn på 50-talet och slagit ett annat halvt ihjäl.
Han är själv nästan död, men man ska ändå vara försiktig.
Tack.
Ni känns bekant på nåt sätt.
Jag har väntat i mer än 33 år på den här stunden.
Frågan är inte hur...
...utan när.
Det sa du.
Minns du?
Pappa.
I framtiden finns det en profetia om en ny värld.
Att Sic Mundus ska föra människorna till paradiset.
Är det det här?
En religion?
Vi är raka motsatsen till det.
Vi har förklarat krig mot tiden.
Och mot Gud.
Vi skapar en ny värld. Utan tid.
Utan Gud.
Vad betyder det?
Det betyder att det som människor i årtusenden har dyrkat,
en Gud som håller ihop allt...
Att den Guden inte är nåt annat än tiden själv.
Ingen tänkande, handlande varelse.
En fysikalisk princip,
vilken man lika lite kan förhandla med som med sitt eget öde.
Gud...är tid.
Och tiden är inte barmhärtig.
Vi föds, och redan då rinner livet iväg,
som sandkornen i det här timglaset. Döden ligger oundvikligen alltid framför oss.
Vårt öde är inget annat än en anhopning av orsak och verkan.
I ljus...och i mörker.
Charlotte.
Vad vill ni mig?
-Jag är Noah. -Jag vet vem ni är.
Ni dödade barnen.
Jag kan inte längre förändra vad du tycker om mig.
Men...
Kanske kommer du en dag att förstå
att jag bara gjorde det för att det inte ska hända mer.
För att du inte ska tas ifrån mig igen.
Och inte heller din mamma.
När du föddes, trodde man inte att du skulle överleva.
Du föddes för tidigt. Och var så liten.
Men du ville leva. Du var så stark.
Din lilla hand grep tag i mitt finger och vägrade släppa.
Sluta.
Det är omöjligt.
Din mamma tog den här bilden.
Jag lovade henne att ta med dig tillbaka.
Jag har letat efter dig i alla år.
Och så var du här hela tiden.
Adam visste att det var du.
Han visste det hela tiden.
Han förbereder sig för det som kommer efteråt.
Jag har läst de sista sidorna.
Kärnkraftverket, Jonas... Allt kommer att hända igen.
Apokalypsen. Om två dagar.
Men nu vet jag...
...vad jag måste göra.
Jag måste göra slut på Adam.
Så att alla får leva.
Inte bara de i bunkern.
Vem är min mamma?
Hon älskade dig väldigt mycket.
Det gör hon fortfarande.
Vad har hänt här?
Fåtöljen är borta.
-Vad är det som händer? -Först fattade inte jag heller.
Men sen berättade han om saker som skulle hända.
Och allt hände precis så.
Att...du och Jonas kysste varandra.
Han berättade det innan ni gjorde det.
Att min mamma skulle få cancer.
Att Jonas skulle försvinna.
Vem berättade det?
Noah.
Noah? Prästen med stora blå ögon?
-Känner du honom? -Inte jag. Men Elisabeth.
Okej, vad är det här?
Noah sa att det handlar om ett krig.
Och om kontroll över tiden.
Att min mormor har nåt med det att göra, att Jonas kommer tillbaka och...
Jonas?
Kommer Jonas tillbaka?
Ja, han är en del av det här kriget.
Jag går hem.
Du måste tro mig.
Michael?
Egon, det är Ines.
Det låter kanske lite konstigt, men...
Jag kom precis hem och Michael är inte här, och...
Den där mannen från mentalsjukhuset, han som rymde...
-Vilken man från mentalsjukhuset? -De pratade om det på radion.
Minns du...barnen på byggplatsen 1953?
-Den mannen. Han har rymt. -Jag ringer stationen.
Jag vet kanske vart de är på väg. Jag kommer förbi och hämtar dig.
-Stanna! -Michael!
-Släpp pojken! -Nej.
-Ner på marken! -Michael!
-Ni förstår inte! -Ner på marken!
-Det är min son. -Ner på marken! Nu!
Michael! Michael.
Mikkel, jag kommer tillbaka. Jag tar med dig hem.
Jag lovar.
Allt är ditt fel. Det har det alltid varit.
Nästa gång dödar jag dig. Jag svär.
Kom nu!
Mikkel!
Mikkel.
Michael. Vår pappa är bara en liten del av en knut
som är oändligt mycket större och invecklad.
Hela universum
är inget annat än en gigantisk knut som det inte går att fly ifrån.
Om det nu är så...
...att allt för evigt befinner sig i knuten...
...och inget kan förändras så har du väl redan haft det här samtalet?
Och ställt precis de frågorna.
I hela mitt liv var jag övertygad om...
...att den här stunden aldrig skulle kunna upprepas.
Jag skulle aldrig kunna säga de ord mitt äldre jag då sa till mig.
För jag kunde inte förstå
hur jag nånsin skulle vilja det han ville.
Nu...
...66 år senare, förstår jag det.
Det finns ögonblick som för alltid förändrar oss.
En viss smärta glömmer man aldrig.
Men det finns ett sätt...
...som tar oss bort från all denna grymma meningslöshet.
Men om det är sant, om det finns ett sätt...
...varför sker då allt så som förut? Varför har ni inte förändrat nåt?
Varje utveckling bygger på den föregående.
Först kommer hjulet, sen automobilen.
Att vara jag utan att först ha varit du är omöjligt.
Du har sett passagen. I bunkern.
Stolen. Apparaten.
Saken i framtiden.
Men det är ändå inte slutet på kedjan.
Tack för att ni tog er tid.
Jag skulle vilja...
...att ni analyserar det här åt mig.
Och inte ett ord. Inte till nån.
Vad är det för nåt?
Om det är vad jag tror att det är...
...kommer det att helt förändra vår förståelse av världen.
MODERN TALKING PÅ TURNÉ 1987
BEVARA SKAPELSEN FÖR ATT VINNA FRAMTIDEN
Stanna! Stanna!
Det är mina barn!
Magnus! Martha!
Tror ni mig nu?
Du är tillbaka.
Var har du varit?
Betydde det här nånsin nåt för dig?
Älskade du nånsin pappa?
Jag vet att du var otrogen med Ulrich.
Om du i dag kunde välja mellan pappa och Ulrich...
I all den här röran, trodde jag att du var den enda jag kunde lita på.
Jag sabbade allt. Jag vet.
Det kanske du alltid har gjort.
Jonas.
Du behöver ingen.
Bara dig själv.
Det är inte samma som i framtiden.
Det är, så att säga, dess tvilling.
Den är en del av oändligheten.
Den genomsyrar allt.
Folk har genom århundraden kallat den för olika saker:
-Eter, mörk materia, higgsfält... -Hur uppstod den?
Den i framtiden, genom katastrofen om två dagar. Den du absolut vill förhindra.
Den här har vi själva tillverkat.
Det är slutresultatet av en teknisk evolution.
Och...den kommer att vara slutet på den här knuten.
Den här skickar dig till exakt den dag
du vill resa till.
Den bryter den 33-åriga cykeln.
Det är därför jag är här. Det är det du vill ha av mig.
Det finns en möjlighet att förhindra allt om jag förhindrar dess början.
Det finns det.
Frågan är bara: När är början?
Och vilken uppoffring måste vi göra?
20 juni 2019.
Dagen innan allt började.
Innan pappa tog sitt liv.
Innan allt föll sönder.
Om du kan hindra honom från att ta sitt liv...
...kommer allt som följer inte att inträffa.
Mikkel kommer inte att resa tillbaka i tiden.
Du...
Jag...
Vi kommer inte att födas.
Men alla andra kommer att leva.
Martha kommer att leva.
Om du lyckas med det
kommer vi att ordna världen på nytt.
Undertexter: Dan Brundin