EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Et det ikke underfundig at man føler den største avsky
mot de menneskene som er aller likest en selv?
Jeg vil vite hvordan jeg kommer meg hjem.
Kle på deg.
TO DAGER TIL APOKALYPSEN
Vent.
Jeg må vise deg noe.
-Vi har en avtale. -Dere bør kanskje sette dere.
Kan vi ta det en annen gang? Vi er virkelig nødt til å gå.
Det er... Jeg... Jeg må fortelle dere noe.
Det høres helt vanvittig ut, men jeg vil høre hva dere mener om det.
Er du fra vettet?
Du har knapt snakket til oss på måneder, og nå vil du vite hva vi synes?
Se deg rundt!
Vi er barna i huset, men du har oppført deg som et i månedsvis.
Mamma, du oppfører deg som om du er alene om dette.
Men vi mistet dem også!
Nei. Bare fordi du har lyst til å snakke, betyr ikke at vi har lyst.
Hvorfor er han så interessert i kjernekraftverket?
Finn noen på krim-avsnittet som kjenner denne Clausen-fyren.
Hva er det egentlig han vil her?
Ring meg så snart du vet noe.
Bartosz er ikke her.
Sengen hans har ikke blitt sovet i. Han har ikke vært her i hele natt.
-Kanskje han er hos Martha. -De er ikke sammen lenger.
De må ha ordnet opp. Har du ringt?
Jeg får ikke noe svar.
Det er sikkert ingenting.
Si at alt ordner seg.
Alt ordner seg.
Alt bra, førstebetjent?
TIDLIGERE WINDEN-POLITIMANN EGON TIEDEMANN
DØD 26. JUNI 1987
OMSTENDIGHETENE RUNDT DØDSFALLET ER FORTSATT UKLARE
Ms. Tiedemann?
Den franske delegasjonen.
De venter. Jeg tror du bør gå til dem.
Flytt avtalen.
Hva?
Flytt avtalen.
Men jeg kan ikke bare...
Hvorfor er jeg her?
En person lever tre liv.
Det første ender med tapet av naivitet,
det andre med tapet av uskyldighet,
og det tredje med tapet av livet selv.
Det er uunngåelig at vi går gjennom alle tre fasene.
Du vil bli til ditt eldre selv, og ditt eldre selv
til det du ser foran deg her.
Jeg har ikke tid til denne dritten.
Jeg må komme meg hjem. Til min tid!
Jeg har sett hva som vil skje. Jeg så gravene deres.
Du har fortsatt masse tid.
Dette er år 1921.
Du har ennå 99 år på deg.
Vær så god. Et forfriskende mellommåltid.
Folk kan si hva de vil, men Reagan er en førsteklasses fyr.
OL i Øst- og Vest-Berlin. Det kaller jeg en visjonær.
Jeg har hele talen på VHS.
Det er lenge siden du har vært her.
Jeg ville bare sjekke at alt sto bra til.
Det går fint.
Claudia.
Du vet at jeg er stolt.
Over alt du har oppnådd.
Det ville din mor vært også.
Jeg må gå.
Den egentlige grunnen til at jeg kom...
Jeg vil at du flytter inn med oss.
Du ville ikke følt deg så alene.
Og Regina ville blitt glad for å se mer til deg.
Det passer best i morgen.
I morgen?
Du oppfører deg nesten som om jeg ligger på dødsleiet allerede.
Tenk på det.
Greit?
Katharina?
Hva vil du?
Er han her?
Jonas?
Han har forsvunnet. Jeg aner ikke hvor han er.
Du sa at du så Mikkel. At du var der. Hvordan kommer jeg meg til ham?
Han har et slags... Apparat.
Det er vel en... Tidsmaskin.
En tidsmaskin.
Og vet du hvordan den virker?
Om jeg så gjorde, ville det ikke hjelpe.
Han tok den.
Han var her hele tiden.
Rett foran nesen på meg.
Jeg kan bare ikke fatte at du har ligget både med mannen min og sønnen min.
Men du har alltid ønsket deg det som tilhørte meg.
Du er som en parasitt.
Sa Ulrich noensinne at han elsket deg?
Når alt kom til alt, ville han alltid velge oss.
Hei.
Du gikk glipp av timen din i går.
Beklager, jeg... Jeg må ha glemt det.
Vanskelig å tro du glemte det når ditt eget barn er vekk.
Mrs. Nielsen. Du var den siste personen jeg forventet å treffe på her.
Men siden du nå er her...
Vet du hvem dette er?
Nei, det gjør jeg ikke.
Og du?
Kjenner du denne personen?
Nei.
Vet du alt som kommer til å skje?
Jeg vet når kriger begynner og slutter.
Hvilke oppdagelser som vil bli gjort i årene framover,
hvilke aksjer jeg bør investere i.
Men jeg vet ikke hva mitt motstykke vil gjøre,
så lenge jeg ikke har sett framtiden hans.
Men du kjenner framtiden min. Du vet hva jeg vil gjøre.
Jeg er framtiden din.
Det må finnes en måte å endre det på. Så ting skjer annerledes.
Et smutthull.
Det tok meg 66 år å finne
en måte å flykte fra dette helvetet på.
Jeg har vært her nesten en uke, og jeg har følelsen av at ingen sier sannheten.
Alle prøver å skjule noe.
Men jeg er ikke sikker på at alle skjuler samme sak,
eller om det er sine egne synder folk prøver å skjule.
Betaler han deg?
Aleksander Tiedemann.
Nå forstår jeg ikke helt.
Du arbeidet som fysioterapeuten hans. Det gjør du ikke lenger, hva?
Allikevel overfører han samme beløp til deg hver måned.
Vanligvis forventer man da noe i retur, så hva er det?
Det du ikke skjønner, er at vi holder sammen her.
Vi støtter hverandre.
Sønnen min forsvant.
Aleksander hjelper meg med penger.
Det er alt.
Ingenting slår godt naboskap.
Det er bemerkelsesverdig at Mrs. Nielsen føler det på samme måte.
Kanskje det er slik tettsteder fungerer. Folk deler ikke bare hemmeligheter,
men også penger og netter.
-Jeg vil vite hva du vet. -Greit.
Hvem er Noah?
Han er en av dem.
En reisende.
Han er Adams hånddukke.
Han drepte barna.
Mads, Erik, Yasin.
Jeg tror alt dette har med meg å gjøre.
Vet du hvem foreldrene mine er?
Nei.
Men jeg kjente bestefaren din.
Han er ikke den ekte bestefaren min. Jeg bare vokste opp hos ham.
Visste han om alt dette?
Er han en av dem?
En reisende?
Han er bare en brikke, som de fleste av oss.
Claudia.
Hun brukte ham. Slik hun brukte meg, Peter og de andre.
Hun fikk ham til å bygge denne.
Du vet hva som vil skje.
-I framtiden. -Ja.
Hva er dette?
Vil du tilbringe enda en natt her?
Bartosz, hva er det vi driver med?!
-Kan du ikke fortelle hva som foregår? -Jeg ville gjort det om jeg kunne.
Jeg har ikke lov. Og om jeg så fortalte det, så ville dere ikke tro meg.
Hvorfor ikke?!
Menneskekroppen kan gå tre dager uten væske.
Dere er sprø. Dere kan ikke gjøre det!
Skal dere forlate meg her for å dø?!
Martha. Vent. Vær så snill. Martha, du kan ikke gjøre dette!
Martha!
Greit!
Det er en tidsmaskin.
Hva?
Kødder du med meg?
Jeg sa dere ikke ville tro meg.
-Kom. Vi stikker. -Nei. Vent.
Så vis oss hvordan den virker.
Jeg trenger en telefon.
-Det er ikke dekning her. -Det spiller ingen rolle.
Den trenger bare å lete etter signal.
Du må komme nærmere.
Hendelsen sist sommer.
Du sa det var fra en reaksjon i volumkontrollsystemet.
Jeg sjekket dataene. Alt var normalt.
Så...
Hva skjedde egentlig?
Jeg visste du ikke ville kunne la det ligge.
Etter hendelsen tok jeg en prøve og fikk den analysert.
Det du ser der, er resultatene.
Disse verdiene er ikke mulige.
Det var min reaksjon også. Så jeg tok testen på nytt.
Resultatene var identiske.
Om disse tallene stemmer, så...
-Er det hva jeg tror det er? -Muligens.
På mange områder stemmer det overens
med Englert, Brout og Higgs' utregninger i 1964.
Men ikke helt.
Gudepartikkelen.
Partikkelen som gir alle ting masse.
Dette er en sensasjon.
Om tallene stemmer, er vi nødt til å offentliggjøre det.
Jeg har alt fortalt deg
at sovende hunder ikke bør vekkes, eller hva?
Om vi offentliggjør det, vil folk spørre seg hvordan vi fant det ut.
Kjernekraftverket er arven min.
Gjør hva du vil med det,
men dra ikke inn navnet mitt eller kjernekraftverket.
Ikke så lenge jeg er i live, i det minste.
Kan jeg hjelpe deg?
Føler du deg ikke bra?
-Hei, Ines. -Ina!
Hei.
Vi er tomme for jod igjen.
Har du hørt det?
En fyr har rømt fra galehuset.
De sier han drepte to barn på 1950-tallet og slo en annen halvt i hjel.
Han synger på siste verset selv nå, men de sier man bør være på vakt.
Takk.
Du virker kjent.
Jeg har ventet i over 33 år på dette øyeblikket.
Spørsmålet er ikke hvordan,
men når.
Du sa det.
Husker du?
Pappa.
I framtiden finnes det en profeti om en ny verden.
At Sic Mundus vil føre folk inn i paradis.
Er dette det?
En religion?
Vi er den rake motsetning av det.
Vi har erklært krig mot tiden.
Erklært krig mot Gud.
Vi skaper en ny verden, uten tid,
uten Gud.
Hva betyr det?
Det betyr at det folk har tilbedt i årtusener,
den Gud som holder alt samlet,
den Gud er intet mer enn tiden selv.
Ikke et tenkende, handlende vesen.
En fysisk lov
som man har like liten innflytelse på som på sin egen skjebne.
Gud er tiden.
Og tiden viser ingen nåde.
Idet øyeblikket vi blir født renner livet av gårde
lik sanden i et timeglass. Døden venter uunngåelig alltid der framme.
Skjebnen vår er intet annet enn en serie av årsak og virkning.
I lys og i skygge.
Charlotte.
Hva vil du?
-Jeg er Noah. -Jeg vet hvem du er.
Du drepte barna.
Jeg kan ikke lenger endre hva du tror om meg.
Men...
Kanskje du en dag vil forstå
at jeg kun gjorde det så det én dag ikke lenger skal skje.
Slik at du ikke tas fra meg igjen,
og heller ikke din mor.
Da du ble født, ga de deg ikke store prognosen.
Du var for tidlig født. Du var knøttliten.
Men du ønsket å leve. Du var så sterk.
Den lille hånden din grep tak i fingeren min og nektet å slippe.
Slutt.
Det er umulig.
Moren din tok dette bildet.
Jeg lovte henne å bringe deg tilbake.
Jeg har lett etter deg alle disse årene.
Men så var du her hele tiden.
Adam visste at det var deg.
Han visste det hele tiden.
Han forbereder for det som kommer etterpå.
Jeg leste de siste sidene.
Kjernekraftverket, Jonas. Alt vil skje på nytt.
Apokalypsen. Om to dager.
Men nå vet jeg
hva jeg må gjøre.
Jeg må gjøre slutt på Adam.
Så alle andre kan leve.
Ikke bare de i bunkeren.
Hvem er moren min?
Hun elsket deg veldig høyt.
Det gjør hun fortsatt.
Hva har skjedd her?
Lenestolen er borte.
-Hva foregår? -Jeg trodde det heller ikke i starten.
Men så fortalte han meg ting som kom til å skje.
Og de skjedde, akkurat slik han sa.
At... Du og Jonas kysset.
Han fortalte meg det før dere gjorde det.
At moren min ville få kreft.
At Jonas ville forsvinne.
Hvem fortalte deg det?
Noah.
Noah? Presten med de store, blå øynene?
-Kjenner du ham? -Ikke jeg. Men Elisabeth gjør det.
Ok, hva er det som foregår?
Noah sa det handlet om en krig.
Om å kontrollere tiden.
At bestemoren min er involvert, at Jonas vil komme tilbake, og...
Jonas?
Kommer Jonas tilbake?
Ja. Han er en del av krigen.
Jeg drar hjem.
Du er nødt til å tro meg.
Michael?
Egon, det er Ines.
Jeg vet det høres merkelig ut, men...
Jeg kom akkurat hjem, og Michael er ikke her, og...
Mannen som rømte fra psykiatrisk avdeling, jeg...
-Hvilken mann fra psykiatrisk avdeling? -Det var på radioen.
Husker du barna på byggeplassen i 1953?
-Den mannen. Han har rømt. -Jeg ringer politistasjonen med en gang.
Jeg vet hvor de er på vei. Jeg kommer og henter deg.
-Stans! -Michael!
-La gutten gå! -Nei!
-Ned på bakken! -Michael!
-Dere forstår ikke! -Ned på bakken!
-Han er sønnen min! -Ned på bakken, nå!
Michael! Michael.
Mikkel, jeg kommer tilbake! Jeg skal ta deg med hjem!
Jeg lover!
Alt er din feil. Det har det alltid vært.
Jeg sverger, neste gang så dreper jeg deg.
Kom igjen!
Mikkel!
Mikkel.
Michael. Vår far er bare en liten del av en sirkel
som er uendelig større og mye mer kompleks.
Hele universet
er intet annet enn en uendelig sirkel som det er umulig å unnslippe.
Om det er sånn,
om alt er evigvarende i den sirkelen,
om ingenting kan endres, så har du allerede hatt denne samtalen, hva?
Og stilt det samme spørsmålet.
I hele mitt liv var jeg overbevist
om at dette øyeblikket ikke kunne gjentas på samme måte.
At jeg aldri ville si de samme ordene som mitt eldre selv svarte meg.
For jeg klarte ikke å fatte
at jeg noen gang i livet mitt skulle komme til å ønske det han ønsket.
Nå,
66 år senere, forstår jeg.
Noen øyeblikk endrer oss for alltid.
Visse smerter glemmer du aldri.
Men det finnes en vei
som leder oss ut av denne grufulle meningsløsheten.
Men om det er sant, om det finnes en måte,
hvorfor skjer ting slik de alltid har skjedd? Hvorfor har du ikke endret noe?
Hver utvikling bygger på den forrige.
Først har du hjulet, så bilen.
Jeg kan ikke være meg uten først å ha vært deg.
Du så passasjen, i bunkeren.
Stolen, apparatet.
Den tingen i framtiden.
Men det er ikke enden av kjeden.
Takk for at du tok deg tid.
Jeg vil gjerne...
...at du analyserer dette for meg.
Og ikke et ord til noen.
Hva er det?
Hvis det er det jeg tror det er,
vil det revolusjonere vår forståelse av verden.
MODERN TALKING, ALBUMTURNÉ 1987
BEVAR SKAPELSEN VINN FRAMTIDEN
Stans! Vent! Stans! Kjør inn til siden!
Det er barna mine!
Magnus! Martha!
Tror dere meg nå?
Du er tilbake!
Hvor har du vært?
Betød dette noe som helst for deg?
Elsket du egentlig noensinne pappa?
Jeg vet du hadde en affære med Ulrich.
Om du kunne velge mellom pappa og Ulrich nå...
Med all denne dritten trodde jeg at du var den eneste jeg kan stole på.
Jeg ødela alt, jeg vet det.
Kanskje du alltid har gjort det.
Jonas.
Du trenger ingen andre.
Kun deg selv.
Det er ikke det samme som det som ligger i framtiden.
Det er, kan du si, som dens tvilling.
Det er en del av det uendelige.
Det gjennomsyrer alt.
Folk har gitt det mange ulike navn opp gjennom tidene.
-Eter, mørk materie, Higgs-feltet. -Hvordan oppsto det?
Den i framtiden, gjennom katastrofen om to dager du så inderlig ønsker å forhindre.
Og den som er her, skapte vi selv.
Det er enden på en teknologisk evolusjon.
Og... Det blir enden på sirkelen.
Denne her og nå, vil føre deg til den dagen
du ønsker å reise til.
Det bryter 33-årssyklusen.
Det er derfor jeg er her. Det er det du ønsker av meg.
Det finnes en måte å stanse det på, hvis jeg stanser begynnelsen.
Det er mulig.
Spørsmålet er bare, når er begynnelsen?
Og hvilke ofre må vi gjøre?
20. juni, 2019.
Dagen før alt sammen skjedde.
Før pappa tok livet sitt.
Før alt falt fra hverandre.
Om du kan forhindre at han tar livet sitt,
så vil alt som følger, ikke inntreffe.
Mikkel vil ikke reise tilbake.
Du...
Jeg...
Vi vil ikke bli født.
Men alle andre vil leve.
Martha vil leve.
Om du lykkes,
vil vi omskape verden.
Tekst: Marie Wisur Lofthus