HELVETET ÄR TOMT OCH ALLA DJÄVLAR ÄR HÄR! WILLIAM SHAKESPEARE
Tack för att du kom så snabbt, Egon.
Arbetarna hittade kropparna i morse.
Det är ju barn.
De ser märkliga ut, som om nån har klätt ut dem.
Gud...
EN VIKTIG INVESTERING KÄRNKRAFT ÅT ALLA HUSHÅLL!
NETFLIX PRESENTERAR
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
SOM MAN SÅR FÅR MAN SKÖRDA
Precis i tid.
Var slutade vi?
Vid Einstein-Rosen-bron.
En passage
mellan en svart öppning, ingången,
och en vit öppning, utgången...
...som binder samman tid och rum.
Passagen blir en tidsmaskin.
Tick-tack, tick-tack...
Vårt tänkande präglas av dualism.
Ingång, utgång. Svart, vitt. Gott, ont.
Allt kommer i par.
Men det är fel.
Har ni hört talas om triquetran?
Treenighetens knut.
Inget är fullkomligt utan en tredje dimension.
Det finns inte bara ett upp och ett ner.
Det finns även en mitt.
Jag tror att Einstein och Rosen missade nåt.
"Sic mundus...
...creatus est."
Ett maskhål binder inte samman bara två dimensioner, utan tre.
Framtid, nutid...
och dåtid.
Helge.
Herregud...
Hur ser du ut?
Jag...
Jag var på byggarbetsplatsen.
-De hade hittat... -Klä av dig.
Jag sa åt dig att klä av dig.
Fortsätt.
Vänta här.
Pojken min... Vad har du nu hittat på?
-Jag var på byggarbetsplatsen. -Jaså?
De hade hittat nåt där.
-Vadå för nåt? -Han har krupit omkring igen.
Berätta vad de hittade.
Det var fullt av poliser.
-Poliser? -Två lik.
-Mitt på byggarbetsplatsen. -Vad pratar du om?
De såg ut som barn.
-Va? Är du säker? -Ja.
Du ljuger inte?
Du är sen. Claudias pengar ligger på bordet.
Jag har aldrig sett en liknande förbränning.
Kanske en brandgranat.
Det är även intressant att öronen är helt förstörda.
Och det är inte det enda konstiga.
Båda hade såna runt halsen.
Präglingen är från år 1986.
Är det ett skämt?
Det blir ännu roligare. Titta på den lilla lappen i kragen.
"Made in China"?
Alla plaggen är från Kina.
Kineser?
De är inte härifrån. Den pojken...
Han ser sydländsk eller arabisk ut, skulle jag säga.
Men den rödhårige... Jag vet inte.
Tatueringen är märklig.
Jag har sett en del konstiga tatueringar, men den här...
Den överträffar allt.
Ett, två...
...tre.
Ett, två, tre, fyra, fem...
Ni skriver om Nietzsches eviga återkomst...
Ett universum som utvidgas och sen faller samman.
Och det upprepas i det oändliga.
EN RESA I TIDEN H G TANNHAUS
Det var längesen jag såg den.
Det fanns bara totalt 500 exemplar.
Ni skriver om den lunisolara cykeln
där allt upprepas vart 33:e år.
Ur ett kosmiskt perspektiv, ja.
Vart 33:e år synkroniseras månens omloppsbana med solens.
Men 33...
Det är mer än så. Vi träffar på det överallt.
Jesus uträttade 33 mirakler.
Det finns 33 litanior till änglarna.
Dantes 33 sånger i skärselden...
...och 33 i paradiset.
Och vid den åldern inleder Antikrist sitt herravälde.
Varför gör man sånt?
Vad då?
Dödar.
Varför?
Vad frammanar det inom en?
-Varför man blir mördare? -Ja.
-Är man född till det, eller blir man det? -Ett svar skulle göra vårt jobb lättare.
Då kunde vi spärra in dem när de var små...
...innan de tog in på fel spår.
Varför blir man mördare?
Hallå, knäppis!
-Varför så bråttom? -Ska du köpa sidenstrumpor till mamma?
Kolla hans fickor.
-Låt mig vara! -Skrik. Ingen kan höra dig.
Gör inte på dig. Det forsar ju stålar ur öronen på din farsa.
-Det är nån där. -Vi sticker.
Hallå, vänta.
Var det nån här nyss?
En gammal man i pyjamas?
Är du okej?
Du måste försvara dig. Annars slutar de aldrig.
De är mycket starkare än jag.
Bit dem nästa gång.
Föreställ er
att ni står i ett oändligt stort, mörkt rum och lyser åt vänster.
Strålen borde fortsätta i evighet...
i samma riktning.
Det finns ingen anledning att anta
att den kan komma från höger och träffa oss igen.
Men ett maskhål
förändrar rumtidens topologi.
Det kröker den...
Inget är längre där det hör hemma.
God dag. Kan ni hjälpa mig?
Ursäkta, vi är inte härifrån.
-Jag letar efter Killinger Strasse 61. -Där bor jag.
Det är rakt ner och sen till höger.
-Är ni Egon Tiedemann? -Nej.
Vad oartigt av mig.
Mitt namn är Agnes Nielsen.
Där är min son Tronte. Vi är nya i Winden.
Tronte? Kom och hälsa på den trevlige mannen.
God dag.
Är du Tronte Nielsen?
Och ni är Agnes Nielsen?
Ja.
Föreställ er att ni skulle resa i tiden och träffa på er pappa.
Innan han hade fått er.
Ursäkta att jag frågar...
men vilket år är det?
1953.
Skulle ni, i och med det mötet, redan ha förändrat nåt?
Och är det ens möjligt att förändra nåt?
Mår ni bra?
Eller är tiden ett odjur som består i evighet och som inte kan betvingas?
Vad tror ni?
Kan vi förändra händelseförloppen?
Varenda vetenskapsman skulle säga nej.
Den kausala determinismen förhindrar det.
Men det ligger i människans natur att tro att ens liv spelar en viktig roll.
Att ens handlingar förändrar nåt.
Hela livet har jag drömt om att resa i tiden, för att se hur det var...
...och hur det en gång ska bli.
Gör ni inte det längre?
Drömmar förändras.
Andra saker blir viktiga.
Min plats är varken i gårdagen eller i morgondagen...
Den är här...
...och nu.
Kan jag hjälpa er?
Letar ni efter en klocka?
Är ni H G Tannhaus?
Den här H G Tannhaus?
Nej, det där är inte jag.
Vilket år är det?
Vilket år?
1953.
Stalin är död. England har en drottning.
Och Nanga Parbat har betvingats.
1953, som vi går och står, ja.
Det är inte möjligt. Inte möjligt.
Talet 33.
Ni skriver att det kan vara tidsavståndet
mellan planen i ett tredimensionellt maskhål.
Det är bara en teori.
Men det kan vara pudelns kärna.
Kom, Gretchen.
Kom.
Du är sen. Jag sa ju att du måste komma i tid.
Claudia, jag glömde pengarna hemma.
Jag kommer hit med dem senare.
Kom in.
FRÅN 1 TILL 100
Fel.
Det finns två rum på övervåningen och även ett litet kök.
Tyvärr har rörmokaren inte varit här än
så vattnet fungerar inte riktigt där uppe.
Det här är min dotter Claudia.
Claudia, var snäll och hälsa.
God dag.
Agnes Nielsen.
Tronte?
-Jag heter Tronte. -Claudia.
Vår hund Gretchen. Jag hoppas att ni inte har nåt emot hundar.
Min make är inte hemma så ofta. Han är polis.
Ibland tänker jag att han tror att han har ansvar för hela staden.
Och er make är...?
-Han är död. -Å, det var inte meningen att...
Det var tanklöst sagt.
Jag är hemskt ledsen.
Ska vi se oss om där uppe, då?
Claudia, du kan väl visa pojken omgivningarna?
Varsågod.
Ska jag hämta en läkare?
-Hej. -Hej, Ines och Jana.
Jag ska hämta pappas klocka. Är den klar?
Få se...
Kahnwald, Kahnwald...
Kahnwald.
Varsågod, Ines. Den spinner som en kattunge igen.
Hörde ni vad polisen hittade i morse?
Nej, men jag är säker på att du tänker berätta det.
Jana hörde det i lärarrummet.
Håll mig inte på halster.
Mamma?
De hittade två kroppar på Dopplers bygge.
Två pojkar. De hade tagits av utomjordingar.
-Till experiment. -Vad sa du precis?
Om utomjordingarna?
Nej, om pojkarna.
Polisen hittade två döda pojkar i morse.
Upptäckten av uranklyvning
har inlett en ny era i mänsklighetens historia.
En era av förnuft,
objektivitet
och människans herravälde över naturen.
Vi kan göra det här fenomenet användbart
genom att utnyttja klyvningen i kärnreaktorer på ett ekonomiskt sätt.
En liten atom...
...förändrar världen.
Och här bygger vi Tysklands första kärnkraftverk
och vi ger därmed vårt samhälle
stabilitet och välstånd.
STOPP! TILLTRÄDE FÖRBJUDET!
Jag behöver en lista på de som jobbat här.
Vad ska det vara bra för?
Ni bör snarare fråga er vem som är emot kärnkraftverksbygget.
Kärnkraftverket?
Jag pratade nyss med kommunfullmäktige om byggtillståndet. Och som av en slump
dyker det samtidigt upp två barnlik på området.
Och vem har tagit hit dem, menar du?
De från kolkraftverken.
Ni tror mig inte.
Om det här kärnkraftverket byggs, blir det inget mindre än en revolution.
Det ska inte bara förändra Winden.
Kärnenergi
ger tillväxt och rikedom till hela landet.
Men det innebär förändring.
Det gamla ger vika för det nya.
Det tilltalar inte alla.
Jag ska ger er en lista över de som driver kolkraftverken.
Ni får se. Allt är en komplott.
Det är våra grottor. Vi får inte gå så långt in.
Men det gör vi ändå ibland. Som en utmaning.
En utmaning?
Visst.
Måste du inte gå hem nu?
Jag vill ha mina pengar.
Kom, så fortsätter vi.
Nu slipper vi honom.
Kom.
Gretchen! Kom, Gretchen! Kom!
Är en av de två min son?
Jag kan inte hjälpa er.
-Jag vill veta om en av dem är min son! -Lugna ner er!
Vad försiggår här?
Pojkarna som hittades i morse. Hur såg de ut?
Hade en av dem brunt hår? Var han ungefär elva år?
-Varför vill ni veta det? -Min son är försvunnen.
Jag vill bara att ni berättar om ett av de döda barnen är min son.
Han heter Mikkel, elva år, med brunt hår och blå ögon.
Han är så här lång. Jag har ett foto.
-Fan! Min jacka. -Han är full.
Nej.
Den ene har mörkbrunt hår. En utlänning.
Den större har knallrött hår.
Och det fanns ingen tredje?
Har ni anmält att er son är försvunnen?
Känner ni en Helge Doppler?
-Bernd Dopplers son? -Nej, han är runt 70.
Den äldste är Bernd Doppler.
Bernd på kärnkraftverket?
-Bernd är Helges pappa. -Precis.
Stopp. Stanna!
Men ni...
Varför är ni så fascinerad av tiden?
Jag vill förstå om jag kan förändra den. Om allt har en mening och...
...vem som råder över meningen.
Slumpen?
Gud?
Eller gör vi det?
Är vi alls fria i våra handlingar?
Eller uppstår allt på nytt i ett återkommande kretslopp?
Då följer vi naturens lagar
och är bara tidrummets slavar.
-Egon. -Vad?
-Hon är här. -Vem?
Kvinnan som ringde om rummen.
Hon är udda, men trevlig.
Hon vill nog ha rummen.
Har det hänt nåt hemskt?
Nej, det är bara...
Allt är bara bra.
Fru Nielsen?
Fru Nielsen, det här är min make Egon Tiedemann.
God dag.
Er hustru har berättat mycket om er.
-Ni har ett mycket vackert hem. -Tack.
Kom ni hit i dag?
Får jag fråga varför ni valde att komma just till Winden?
Fråga inte ut henne så där.
Min make är polis. Han är nyfiken av naturen.
Min mormor kommer från Winden. Hon talade alltid väl om staden.
Och vad hette er mormor?
Pappa!
Gretchen har försvunnit. I skogen.
-Plötsligt var hon borta. -Lugna dig och berätta vad som hände.
Jag visade Tronte skogen. Vägen ner till staden.
Gretchen var med oss och bara försvann.
Var är Helge?
-Hon är kanske med Helge. -Ja.
-Så är det säkert. -Kan du ta reda på det?
-Jag skulle ändå till Doppler. -Egon...
Jag har bjudit Nielsens på middag. Snälla, kom inte sent.
En tidsslinga har en tydlig påverkan på kausalitetsprincipen.
På förhållandet mellan orsak och verkan.
Så länge det finns ett maskhål har vi en sluten tidsslinga.
Inuti den är allt ömsesidigt beroende.
Det är inte bara det förflutna som påverkar framtiden.
Även framtiden påverkar det förflutna.
Det är som frågan om hönan och ägget.
Vi kan inte längre veta vad som kom först.
Allt är sammanbundet med allt annat.
Hej.
Visst är du Helge Doppler?
Ja. Hurså?
Titta här.
Känner du igen den?
Nej.
Hittade ni mannen ni sökte?
Ja.
Ni ser sorgsen ut.
Vad har du i lådan?
Har du dödat dem?
Hallå. Har du dödat dem?
De faller bara från himlen. De plumsar bara ner.
Jag samlar bara ihop dem.
De är så vackra när de är döda.
Men nån gång kommer du att döda nåt.
Pojkarna på bygget?
Min bror?
Min son?
Inte nu, men senare.
Men jag kan förändra det, förstår du.
Jag kan ändra det förflutna.
Och framtiden.
Nej! Släpp!
Om du inte finns, sker det inte.
Nej!
-Fru Doppler kommer snart ner. -Tack.
God dag, fru Doppler.
Min make är inte hemma.
Jag...
Jag ville bara fråga om Gretchen är här.
Vår hund.
-Tog Helge med henne hem? -Absolut inte.
Helge vet att vi inte har hundar här.
Då vet jag inte var hon är.
Här finns det ingen hund.
Ville ni nåt mer?
Nej. Tack så mycket.
Och ursäkta att jag störde.
Men om hunden skulle dyka upp...
Adjö.
Helge?
Helge!
Alla liv är sammanbundna med varann.
Ett öde är bundet till nästa.
Alla våra handlingar är bara ett svar på en tidigare handling.
Orsak och verkan. Inget annat än en oändlig dans.
Allt är sammanflätat med allt annat.
Men det är bara en teori.
Jag kan inte bli av med känslan av att ni egentligen är här för nåt annat.
Vad skulle ni säga om jag sa att allt i er bok är sant?
Att det är möjligt att resa i tiden. Er teori om att maskhål uppkommer
via gravitationsvågor är inte bara teori. Det finns ett sånt hål. Här i Winden.
Jag kommer från framtiden.
Jag har rest genom maskhålet till 1986.
Var... Var hittade ni den där?
Den är trasig. Ni måste reparera den.
Det kan jag inte.
Är det inte era initialer? Ni har byggt den.
Kan apparaten möjliggöra resor i tid och rum?
Kan den skapa ett maskhål?
Den öppnar en portal där man kan resa 33 år bakåt
och 33 år framåt i tiden.
Och det maskhål som ni kom genom då?
Gjorde apparaten det?
Nej.
För en tid sen hände nåt i kärnkraftverket.
Då frigjordes energi och...
Men apparaten kan i alla fall upprepa samma process.
Vill ni skapa ännu ett maskhål?
Nej, jag vill förstöra det som finns.
Jag vill att ni går nu.
Den här staden är som en varböld. Alla är delaktiga, men det kan sluta.
-Er apparat kan förändra det. -Gå.
Gå nu.
Jag har sett framtiden.
Jag vet vad som kommer att hända.
Jag måste ställa allt tillrätta igen. Och ni måste hjälpa mig.
Undertexter: Ivar Hägg