ДАРРА, БРІCБЕН, 1985
Це ваш останній шанс
зупинити те, що вам дуже не сподобається.
Не скажеш, де заховав решту, Лайле?
-Ілаю, вибач, друже. -Лайле, кажи!
Вибач, Френкі.
Виведи його звідси.
Лайле!
Гівнюк малий.
Ні! Не бийте мене!
-Викличте хтось поліцію! -Пішов!
Викличте хтось поліцію!
Не суньте у сраний багажник! Посадіть на заднє сидіння!
Лізь, придурку!
Я люблю тебе, Френкі!
Завалися!
Ні…
З Айваном Кроллом краще не зв'язуватися, кретине довбанутий.
Якого біса?
Срані…
Стійте!
Знаєте, коли живеш у сім'ї злочинців, життя відрізняється від звичного.
ХЛОП’Я ПОГЛИНАЄ ВСЕСВІТ
ПЕРША СЕРІЯ: ХЛОП'Я ВІДЧУВАЄ НЕДОБРЕ
6 ТИЖНІВ ТОМУ
Але навіть у Даррі школа, домашка й указівки дорослих нікуди не зникають.
Хоча я думаю, що дорослі можуть прийняти й погані рішення, за які можна сісти.
Хлопці, уставайте.
Слім скоро прийде.
Підйом.
Я маю допомогти мамі й вітчиму не повторювати тих помилок,
лишатися на правильному шляху.
-Мамо, знаєш що? -Що?
Слім дасть мені їхати головною дорогою.
Я тобі довіряю.
Він думає, що я краще за Лайла воджу.
Отакої.
Що готуєш?
Поки сама точно не знаю.
-Запитай пізніше. -На вигляд непогано.
Дякую.
Наша мама справді найкраща у світі.
Вона завжди робить якнайкраще
для нас із Ґасом, а ми стараємося віддячувати тим же.
Єдиний мінус — вона надто довірлива,
хоча це не такий уже й мінус.
Він так їздити хоче.
Написати цього листа вигадав Слім Геллідей,
це той, що сидів у в'язниці Боґґо Роад за вбивство.
Наш вітчим Лайл теж познайомився зі Слімом у в'язниці,
і тепер ми називаємо Сліма своєю нянькою.
Ну ж бо, сунься.
Усе гаразд?
Що пише Ґас?
Багато з того, що пише мій брат, з часом збувається.
Він, певно, найрозумніша людина в усій Австралії.
Але з семи років він не розмовляє.
-«Твій кінець — мертва синя кропив'янка». -Хто?
Не знаю. Поки це не збудеться, то нічого не ясно.
Гаразд, їдьмо. Пам'ятай — зчеплення, а тоді заводь.
Гаразд. Перша передача.
І ноги зі сталі на педалі.
Молодець.
Ну ж бо.
-Повернімося на дорогу. -Агов!
Оце даєш.
Ось так, тримай.
Господи!
Ой.
Ага. От тепер ти їдеш.
Тож я почав писати Алексу Бермуді.
Йому лишилося ще чотири роки сидіти, якщо нічого не втне.
-І дуже ймовірно, що втне. -У в'язниці справді нудно?
Бо тоді цікаво, як ти протримався 25 років.
Навчися, бляха, водити!
Там учишся правильно розподіляти час. Повільно, з увагою до деталей,
чи швидко, бо справ купа. Тоді й годин у дні малувато.
Яких справ?
Збирати лайно тарганів, щоб своє ім'я викласти.
Ліжко застелити, книгу почитати,
пограти в шахи з самим собою, перемогти.
Мріяти, як рибалиш на Редкліфф Джетті.
Як зловив плоскоголова, приготував і дивишся на захід сонця.
-Гальмуй. -Що?
Гальмуй!
Тепер умієш поступатися дорогою. Так.
На «нейтралку».
Машина заведена. Ноги, мов зі сталі, на педалі.
Слім каже,
що дотримання законів схоже на водіння авто.
«Ноги, мов зі сталі, на педалі».
Лайле!
Лайле, ти бачив, як я їхав?
Я сам кермував!
Так, друже. Колись з тебе вийде капець який хороший водій.
-Точно кращий за тебе. -Еге ж, Сліме.
Так, точно.
Що ввечері робиш?
Френкі буде на курсах Джейн Фонди, а я маю дещо владнати.
Міг би за тими дурниками наглянути? Перевірити, чи зроблять домашку.
Так, без проблем.
Дякую, друже.
Що ви, дурники?
Подякував йому?
-Дякую, Сліме! -Трохи, бляха, пізно.
Мамо, я їхав сам аж до цементного заводу. І я навчився давати дорогу.
Повільніше.
Витріть ноги. Не бігайте.
Щодо місцевих новин. Нарковійни Брісбена набирають жахливих обертів.
За цими подіями стежила Кейтлін Спайс з «Кур'єр Мейл».
Наразі ми знаємо лише, що тіло невідомого чоловіка знайшли…
Ілаю, вимкни.
…на пустирі біля Степлтона,
без правої руки.
Поліція пов'язує вбивство з постійними конфліктами
конкурентних азійських наркобанд
і просить усіх, хто має будь-яку інформацію, повідомити про це.
-Мамо! -Це лише новини, Ілаю.
Це ж Кейтлін Спайс.
Та хай хоч сам Горбачов. Час робити домашнє завдання.
ІЛАЙ ЛЮБИТЬ КЕЙТЛІН
Замовкни.
Хлопці, годі!
Ілаю, припини.
Ми з Лайлом підемо погуляти. Слім догляне за вами.
А куди йдете?
У кіно.
-Сліме, про тебе в газеті пишуть. -Я бачив.
-То це той, хто тебе засадив? -Корумпований психопат.
То ти справді вбив того таксиста чи ні?
А ти як думаєш?
Не знаю. Ти ж зовсім не жорстокий.
Ніколи не треба недооцінювати здібності інших.
То Лайл знову штовхає герич?
Не знаю. Спитай сам.
Не хочу його бентежити.
Гадаю, він старається з усіх сил.
Хороший ти хлопець.
Думаєш?
Лише не лізь у неприємності, не шукай проблем.
А Лайл сам з усім хай розбирається.
Дорогий Алексе.
У нашій сім'ї багато чого замовчують,
чи то через спроби захистити один одного, чи то через те, що всім усе одно.
Цікаво, що ти скажеш про замовчування і балакучість.
Гадаю, і те, й інше може погано закінчитися.
Дорогий Ілаю, привіт від твого дружбана Алекса
й чуваків із B16.
Досі не віриться, що ти знаєш Сліма Галлідея.
Він — справжня легенда.
Я сам багато думав про втручання в події, які від нас не залежать.
Ми живемо в суспільстві, і бажання допомагати іншим — природне.
Але багато поганих рішень ми приймаємо в моменті.
Наприклад, нещодавно охоронці забрали наш телевізор за дрібний проступок,
і це принесло такі собі наслідки.
ДНІ НАШОГО ЖИТТЯ
Дні нашого життя стікають так швидко,
як пісок у пісочному годиннику.
У в'язня можна відібрати свободу, відібрати права та людяність,
але Боже збав,
відбирати «Дні нашого життя».
Бувай, рубіновий вівторок
-Гляну, як там діти. -Та все з ними добре.
КВІНСЛЕНД: СПОРТИВНІ, ШКІРЯНІ ТОВАРИ
То як фільм?
Який ви вчора дивилися.
Ага, класний.
«Мова ніжності».
І про що він?
Любовна історія.
-Зі щасливим кінцем? -Щасливим і сумним.
Їж сніданок.
Начальник сказав, що можна приводити дітей на роботу
для шкільного проєкту. Класно ж?
Жаль, що ми — не твої діти.
А ще можна малих зануд на роботу приводити,
тож ви підійдете.
То як тобі вчорашній фільм?
-Який… -«Мова ніжності».
«Мова ніжності».
Дуже класний.
Жінкам таке подобається. Маму спитай.
Слухай.
Де мій клятий… Дякую.
А ще…
Ти найкраща.
Гаразд, я валю. Гарного дня у школі, малі.
Ти ж знаєш, що це фізично неможливо?
Ага, тому школа так чудово й готує до життя.
Думаєш, він знову торгує?
Бо я думаю, що так.
ВІН РОБИТЬ ЇЇ ЩАСЛИВОЮ!
А як знову її на герич підсадить?
Підемо коротким шляхом?
Вали звідси, Атоме! Це наша точка.
Годі тобі, Ґасе. Ходімо.
Провалюй.
Ґас, так? Ми раніше не зустрічалися.
Я Поппі Беркбек, методистка. Сідай.
Мушу сказати,
що ти лишав моїм попередникам багато причин для роздумів.
Усі дійшли висновку, що фізично ти здоровий.
Слух ідеальний,
і з мозком, судячи з твоєї успішності,
усе чудово.
Тож… Проблеми лише з мовленням.
Цікаво, чи скажуть нам щось твої малюнки.
Це твій натюрморт.
А це твій натюрморт із квітами.
І на багатьох малюнках
є це авто.
Сім'я. «Помах на прощання».
Ті діти позаду.
Це ви з братом?
Куди ви їдете?
Якщо не можеш сказати — напиши.
Або ж намалюй.
Знаю, здається, це безглуздо,
але вірю, що у вас з братом є величезний потенціал,
якби травми минулого на вас не вплинули.
Може, це через залежність мами чи через те, що вона пішла від тата,
чи через щось інше, про що ви не казали,
у надії, що мовчання вас захистить.
Чи когось іншого.
І скажу, що мовчання рідко когось захищає.
Частіше — усе погіршує.
Намалюй те, що приховуєш, Ґасе.
Привіт, Дінь-Дінь.
Деррен просить тебе зайти в лабораторію.
Усе гаразд, Ґасе?
Привіт. Що таке?
Простягни руки й заплющ очі.
Він сказав їх простягнути? Ти на голову хворий?
Що за хрінь?
-Потримай його. -Роби, що кажуть, дінь-дончику.
Розтягни ще. Одна рука — на шиї, інша — на хвості.
На смітнику.
Тримай за хвіст. Обмотай його навколо руки.
Що ти робити… Боже, це триндець!
Це мого діда. Самурайська сталь.
Ти з В'єтнаму, Деррене.
Не думаю, що в тебе в роду самураї були.
Це, мій друже, ми й дізнаємося.
Господи.
Не впісяйся. Я практикувався.
Стій рівно, і все буде добре.
Деррене, це божевілля.
-Моє третє око все бачить. -Ти мені в голову вцілиш чи руку відітнеш.
-Справжній воїн не вагається. -Тебе посадять!
Хлопці, ви що робите?
Якого біса тут відбувається?
Ці лабораторні щури — власність школи.
Ходімо зі мною.
Дай мені відповідь, Ілаю Белл.
У такій країні, як наша,
у якій така гарна й багата природа,
чому нашу молодь так і тягне до злочинів і дрібних проступків?
-Не знаю, сер, але я… -Гадаю, що це через брак фізичних вправ.
Що твої друзі робили за науковим центром?
Курили?
Задовольняли себе?
Сер, це не мої друзі, я…
Не бреши мені, Ілаю. Це тобі погано вдається.
Хто ще був з тобою?
Гадаю, вони не з нашої школи.
Один — товстун, а інший — маленький в'єтнамець.
Ага, чудово описав половину учнів на фізкультурі.
Мені потрібні імена.
Спускай шортенята.
Спускати що?
Шорти знімай.
Гаразд, нахиляйся.
Уперед! Нагинайся.
Не казатиму, що не болітиме, бо в цьому й суть.
Покарання припиниться, коли ти скажеш імена твоїх співучасників.
Кого, сер?
Чому англійської ніхто не знає? Партнерів у злочині.
-Спільників! -Боже мій.
Бог, я точно впевнений,
не був ні товстуном, ні в'єтнамцем.
Імена згадав?
Є два способи боротися з хуліганами.
Триматися подалі від них або брати все у свої руки.
Проблема другого варіанту — ніколи не знаєш, чим усе скінчиться.
Тож чим ближче я до звільнення, тим краще дотримуюся тутешніх правил.
Уникаю проблем,
не здаю товаришів,
пельку не роззявляю.
Я поважаю те, що ти мовчиш, але це не допоможе.
Я вже знаю відповідь, просто хочу почути, як ти її скажеш.
Чудово.
Мамо, Лайле?
Мамо?
Ґасе, не можна.
Лайл нас уб'є, якщо знайде тут.
Ґасе, не можна! Ніхто після випадку з мамою тут не був.
Повернися.
-Що нам робити з мамою? -Вибач, друже.
-Лайле! -Я повернуся, обіцяю.
Лайле!
Я маю стати кращим. Я повернуся, обіцяю.
Вибач, друже!
Лайле!
Ґасе!
Ґасе, Лайл повернувся!
-Лайле! -Привіт!
Привіт, друже!
Покажися.
Як Френкі?
Краще не стало.
Добре, допоможемо їй.
Хлопці…
Хлопці!
Клятий мудак! Чорт!
Сраний свинтус! Бляха!
Бляха, ненавиджу тебе!
Хлопці, допоможіть! Хлопці!
Не треба так зі мною.
-Прошу. -Усе буде гаразд.
Хлопці.
Знаю, ви мене, бляха, чуєте!
Та пішли ви! Пішли ви!
Нахрін! Нахрін вас!
Як ти дізнався про це місце?
Божевілля якесь.
ЧЕКАЙ!
Нащо? Чого ми чекаємо?
Не відповідай!
Це Ілай?
-Це Ілай? -Хто це?
Дам три спроби вгадати.
Не знаю. Це Алекс?
Алексів є мільйон.
Ми з ним листуємося, він сидить у Боґґо Роад.
-Слім познайомив нас. -Гадаю, друг вбивці таксиста…
Він не вбивав його!
Слім же твоя нянька, мав би розказати.
Мама сказала, що не вбивав, вона не бреше.
Усі брешуть, і святі, і грішники.
Головне — знати з ким розмовляєш. Щасти, Ілаю.
Сподіваюся, ви не внизу.
Ні! Ґасе, лізь.
От дворняги, ану лізьте нагору!
-Ґасе, лізь! -Не смій, Ґасе!
-Ілаю! -Лізь, Ґасе!
Негайно нагору, дворняги малі!
Що таке?
Малі гівнюки в аварійному тунелі!
З мене годі, хлопці. Вам тринда.
І що робитимеш?
Якщо їх там не засипле, то вб'ю їх сам.
Лайле, та легше ти.
Ґасе, зачекай мене!
Ґасе.
Ґасе!
Ґасе, я застряг! Ґасе, повернися.
Переконайся, що з ними все добре.
Щось… Смердить лайном!
Де ми?
Там, де вам і місце, малі виродки.
Вам пощастило, що вас не засипало.
Вилазьте.
-Хріна з два. Ти відлупцюєш. -Маєш, бляха, рацію.
-Хрін тоді. -Не лайся!
-Ти сам щойно лаявся. -Я ж дорослий, так?
Це ти скажи, Лайле. Я думав, дорослі вчаться на своїх помилках.
Ви з мамою знову торгуєте, так же?
Ага, ще на весь район це крикни.
Ось. Хапайтеся,
поки не підчепили поліомієліт чи гепатит.
Пішов ти. Ми говорили з тим чуваком.
-Звідки він знає моє ім'я? -Яким чуваком?
Ніхто не міг дзвонити. Телефон не під'єднаний до мережі.
Ми з Ґасом заслуговуємо на відповіді!
Ви заслуговуєте там лишитися,
поки ти, гімнюче малий, не навчишся поводитися.
Лайл знову підсадив маму?
Клятий Лайл.
Ілаю!
Хай лютує, хлопці.
Знаю, це важко, але треба почекати, гаразд?
Він хоче мене вбити, Ілаю.
Виклич поліцію! Він хоче мене вбити.
Виклич і скажи, що він хоче мене вбити.
Ілаю.
Ілаю!
Ти їй не допоможеш.
Привіт.
Разом…
Обіймімося разом.
Думаєш, він уже пішов?
Вибач, Френкі.
Татко з мене хріновий.
Та ні.
Ти молодець, Лайле.
Ми б загнулися, якби ти не дав нам житла.
-Не дуже схоже на дім, так? -Ще і як схоже.
Діти тебе обожнюють.
І ти мені теж подобаєшся.
Підсади мене. Ну ж бо, Ґасе…
Ґасе! Я падаю!
Ґасе!
Ґасе, штовхай!
Де ті кляті ґудзики?
Ви засвоїли урок?
Лайл досі сердиться?
Ага, заспокоюється. Футбол дивиться.
Він нас не відшмагає?
Ні, якщо вибачитеся.
Дев'ять букв. «Коли щось відрізають».
Дві букви, «п», ще одна й «т».
Ампутація.
Мамо.
Пообіцяй, що ви не вживатимете.
Обіцяю.
«Пригорнути рідних людей», сім і шість літер.
Перепрошую.
На добраніч.
Чому ти втекла від нашого тата?
Ілаю, уже пізно.
Не хочу говорити про Роберта.
Він робив погані речі, так?
Усі ми іноді робимо.
Алкоголізм — це хвороба.
Він був нездоровим.
Але добрим?
Він гарно танцював.
-На нього більше схожий я чи Ґас? -Не знаю.
Ви обидва… Схожі на нього.
Іноді він тебе лякав?
Бо Ґас іноді лячний.
Ґас не лячний.
Лячний.
Так? А чому саме?
Не знаю. Тим, що виводить слова чарівним пальцем у повітрі.
Ніби він подорожує в часі й приносить вістку з майбутнього.
Може, і подорожує.
Ти про це й не думав?
Він любить тебе сильніше, ніж може це висловити.
Коли ти народився, він охороняв ліжечко, ніби це питання життя чи смерті.
Він — твій найкращий друг.
А ти — найкраща мама.
Ні.
Трохи нижче середнього, але це мило з твого боку.
Ти надто добра для цього гімняного місця.
Надто добра до тата й до Лайла.
Не кажи так.
Ти могла б стати вчителькою чи психологинею,
а не жити з немічним наркодилером.
Годі.
Іди спати.
Я піду за ним.
Гляну, куди він пішов. Підеш?
НЕ ВТРУЧАЙСЯ
Не рухайся.
Дінь, ніндзя в останню чергу вдягне
синю піжаму, де пів дупи звисає.
Твоя біла дупця так і майорить, як маяк.
Привіт, Деррене.
Якщо відрубаю голову, твій мозок ще три хвилини житиме.
Зможеш говорити, поки не втратиш свідомість.
-Гадаю, це брехня. -Є один спосіб дізнатися.
Обісрався?
Майже.
Чому Лайл тут?
Гадаю, забирає у твоєї мами героїн.
Молодець, дінь-дончику. Хтозна, що він задумав?
Може, той, хто дзвонив.
Ти про кого?
Один чувак дзвонив. Я випадково підняв.
Гадаю, він знав, що відбувається.
Може, це Айван Кролл.
-Хто такий Айван Кролл? -Один мудак на моцику.
Бачив у новинах чувака, який втратив руку? Гадаю, це Айван постарався.
Хочеш щось поїсти?
-Ні, дякую. -Краще заходь.
Не будь неввічливим.
Черевики зніми, дурню.
Дивися.
Ну ж бо, глянь.
…дуже багато грошей. Вища проба.
Коли Лайл знову почав торгувати?
Чому ти думаєш, що він зупинився? У нього справи вгору пішли.
Відстій, так? Думати, що ти з хорошими,
а виявляється — з поганцями.
Деррене!
Ходи, вона хоче познайомитися.
Він у дворі шпигував.
-Він не став щуром, не розказав про щура. -Ти що тут робиш?
Деррен запросив.
Перша ночі. Додому йди!
-Ага, іду. -Завжди так легко здаєшся?
Ти нащо прийшов?
Бо він — придурок.
Я пішов за Лайлом.
Нащо?
Хочеш дещо його спитати?
-З мене годі. -Тут я вирішую, коли годі.
Гаразд.
Ходи, хлопче.
Ближче.
Може, спитаєш Лайла
найголовніше питання?
А я подбаю, щоб він правду казав.
Чому ти знову торгуєш?
-Через гроші. -То чому ми бідні?
Лише одне питання.
Тепер моя черга.
Чому ти не здав мого сина?
Такі правила в'язнів. Не лізь, пельку не роззявляй.
Ти добре його навчив.
Можете йти.
-Гаразд. -Приводь його ще.
Може, про роботу поговоримо.
Гаразд, дякую.
Ілаю?
Він сказав, що це все заради грошей,
грошей для вашої родини.
Він це робить, бо любить вас.
Час спати.
Лайле.
Лайле, повернися.
-Прошу, Лайле! -Більше ніколи не слідкуй за мною.
Лайле!
Ти мене осоромив.
Тобі соромно? Лайле, ти сраний наркодилер!
Та що, бляха, з тобою і мамою не так?
«Уроки роби! Їж броколі! На кухні прибери!»
Мама — наркоманка,
а ти — придурок, який її підсадив!
Гаразд, ходімо.
Що за… Ілаю, уставай. Що ти робиш?
-Уставай! -Не можу.
Ти ж мене ще раз штовхнеш.
Не плач, нюня мала. Чого плачеш?
Не знаю.
Сльози мене просто переповнили.
Не можу спинитися.
Приведи себе в порядок.
Візьми.
Я знаю, що заробляти на геричі — хріновий спосіб,
але ніхто не зможе розбагатіти чесною працею.
-Так і Деррен сказав. -Справді?
Чесно.
Скоро, друже, ми поїдемо звідси.
Усе налагодиться, обіцяю.
Усе буде так добре, що ти забудеш, що було погано.
Думав, чому тобі так легко розплакатися?
Бо я — нюня.
Ні, бо ти — хороший малий, і ніколи не соромся плакати.
Плачеш, бо тобі не пофіг.
Людям, які не плачуть, начхати,
і, Божа правда, що таких придурків у світі повно.
Усе гаразд?
Більше не плачеш?
Не плачу.
Гаразд, ходімо додому.
Гаразд, тільки йди спати.
Привіт.
Мама не вживає, але Лайл торгує, як ми й думали.
І Біч Денґ запропонувала мені роботу. Можна Лайлу допомогти.
Займемося бізнесом, заробимо дофіга грошей,
будуть кошти, вивеземо маму звідси.
Що ти думаєш?
ХЛОП’Я ПОГЛИНАЄ ВСЕСВІТ
Умиратиму завтра.
ДАЛІ В СЕРІАЛІ
Це випробування. Воно нічого не варте, якщо його легко пройти.
Це випробування — твоє.
Боббі!
Глянь, яка мама щаслива? Нащо таке втрачати?
Роберт — твій батько.
Усе гаразд, тату?
Усе налагодиться. Буде так добре, що ти забудеш, що було погано.
Айван Кролл — монстр, який тримає всіх у кулаці.
Щось відомо про Лайла?
Ні, я знайду його, поки не сталося лихого.
Іноді погане породжує щось хороше.
Обіцяю, наша священна місія тільки почалася.
Де моя мама?
Твоя мама у в'язниці.
Хочу побачити дітей!
-Ти справжній? -Це не сон, мамо.
Лише ми з тобою, Ґасе. Ніхто нам не допоможе.
Кейтлін Спайс? Я Ілай Белл.
Ми з тобою — світло серед пітьми.
Наші хлопці вийдуть у світ, можна ними пишатися.
Біль і радість — частина життя. Якщо не болить, то це не реальне життя.
Треба лише вірити.
«ХЛОП'Я ПОГЛИНАЄ ВСЕСВІТ»
ЗАСНОВАНО НА РОМАНІ ТРЕНТА ДАЛТОНА
Переклад субтитрів: Павло Дум'як