Hai, frate! Ridică-te!
Cum te simți?
Pe jumătate mort.
Asta simt muritorii?
Aici... e mâna Herei.
Sunt sigur.
De unde știi?
Dintotdeauna ne-a urât pe noi, bastarzii.
Iar asta a fost lovitura cea mai grea.
Nu e o întâmplare.
Mai mult, știe că eu și Artemis o urâm și acum
fiindcă a atentat la viața mamei.
Ești sigur?
Se urzește ceva.
N-am nicio îndoială. Și nu mă las luat în râs.
Vii?
- Dar ceilalți? - Îi întâlnim acolo.
Mamă, ce ai făcut?
Ce era nevoie.
Hades știa?
A fost ideea lui.
Ai pătruns?
Da.
Bine. Fii gata! Vei înfrunta trei probe.
Căci noul cârmuitor al zeilor trebuie să fie înțelept și viteaz.
Dar să știe și dezlega mistere.
Gorgo!
Ți-am dus dorul.
Ce se petrece?
Nu îi răspunde!
Nu te poate ajuta.
Cine ești?
Nu ai ce căuta aici.
Cu toate astea, te pot ajuta.
Nu pentru că ești vrednic,
ci pentru vrednicia celor cărora vrei să le redai pacea.
Ascultă-mă, așadar, cu luare-aminte!
Mă pot întoarce în trecut, prietene Serafim,
și să te las să-ți schimbi o clipă din viață.
Orice clipă alegi tu.
Te poți întoarce și poți fugi cu ea.
O poți cruța de întâlnirea cu cel care îndoaie copaci.
O poți cruța de chinul și de groaza la care a fost supusă.
Dar asta nu e tot.
Hades îi poate șterge amintirile.
Eu i le pot îmbogăți.
Să fie fericită.
Tu poți s-o faci să fie fericită.
Astfel va curge viața voastră.
Nu merită să fie fericită?
Tu nu meriți?
Sau poți alege altceva.
Să te întorci și mai înainte.
N-ai vrea să-l vezi pe unchiul tău trăsnit pe loc de colțul unui fulger?
Ai fi rege, așa cum ți-a fost menit.
Și i-ai cruța pe toți cei dragi de urgia cu care i-ai năpăstuit.
Alege o clipă, atâta tot ai de făcut.
Ce spui?
- Nu. - Nu? De ce?
Nici măcar o zeiță vrăjitoare nu poate schimba trecutul.
Asta e o probă.
Regele zeilor trebuie să fie înțelept, viteaz și să știe dezlega mistere.
Un rege înțelept știe prea bine că trebuie să se rupă de trecut.
De asta tronul nu-i de mine.
Serafim, dă-mi de veste!
Am trecut de prima probă.
SÂNGELE LUI ZEUS
Geea i-a ales bine pe Cureți.
Sunt cei mai vajnici războinici
și, ca paznici juruiți, vor lupta până la moarte.
Nu poți trece de ei.
Ba s-ar putea.
Cine-i acolo?
Fiul lui Zeus.
Zeus are mulți fii.
Tu care ești?
Heron. Cel care i-a moștenit puterea.
De unde știm că ești acela care te pretinzi?
A pătruns cineva?
- Nimeni. - Ești sigur?
Heron!
Privește!
Doar cei viteji pot să pătrundă.
Tu ești viteaz?
Nu. Nu ești.
Dintotdeauna doar ai distrus ceea ce te-a supărat.
Nu mai sunt cel care am fost.
Asta vom vedea.
Ca să pătrunzi în labirint, trebuie să deschizi caseta asta.
Dar, deschizând-o, îți vei înfrunta cea mai cumplită frică.
Ce îți stârnește râsul?
Eu nu am nicio frică.
Ursitoarele mi-au răpit tot ce am iubit.
Fără iubire, nu ai ce să pierzi.
Și nu ai frică.
Nimic nu mă mai poate chinui acum.
Intră!
Minți!
De un lucru încă îți este frică.
Să nu-i dezamăgești pe cei pe care îi iubești.
Cine a lăsat urmele?
Nimeni.
Sunt ale lui Serafim.
Cel care le-a lăsat a pătruns în Tărâmul Ascuns?
Atunci, așa și eu.
Nu înțelegeți.
Cel care a intrat nu e cine credeți.
S-a dovedit vrednic. Acum, și tu să faci la fel!
Numai giganții pot să treacă liberi.
Giganții și Zeus.
Dacă într-adevăr ești fiul său,
vei ști cum să pătrunzi.
Dacă a intrat Serafim, poți și tu.
Te va călăuzi pe calea pe care trebuie s-o urmezi.
Așteptați aici!
Avem musafiri.
- Cine e? - Fratele tău.
Vine și Ares, împreună cu ceilalți.
- Dă-i zor! - Încerc!
Vin într-acolo.
Aduc cu mine și panteonul din Tărâmul Umbrelor.
Bănuielile îți sunt întemeiate.
Sporii sunt meniți să îi atace pe cei născuți din flori
mai abitir decât pe noi, ceilalți.
Dar nu mâna Herei i-a eliberat.
Ci a Demetrei.
A vrut să pară doar că a fost Hera.
Și trage cu urechea chiar acum la noi.
Știm unde se ascunde Hera.
Și îi vom răspunde pe măsură.
Unde e mama ta?
Nu știu.
Abține-te!
Doar cei viteji pot să pătrundă.
Tu ești viteaz?
Dacă viteaz înseamnă „neînfricat”,
atunci nu sunt.
Deci recunoști
că porți o frică în suflet?
De ce îți este frică?
De o moarte fără cinste.
Asta e tot?
Dovedește-o!
Deschide caseta!
Ce e înăuntru?
Cea mai cumplită frică a ta.
Nu îți e frică doar de o moarte fără cinste.
Te temi că, și dacă-ai muri cu cinste,
poate n-ar fi de-ajuns
ca să răscumperi amarnica greșeală pe care ai comis-o.
Dacă nu te-ai fi lăsat pradă furiei
și n-ai fi aruncat sabia,
ai fi avut-o în mâini când Serafim a năvălit în satul tău.
L-ai fi ucis atunci.
Iar mama ta ar mai trăi și azi.
Ai fi putut salva atâtea vieți!
Și în Olimp nu ar fi fost război.
Zeus ar fi în viață.
O să mă lași să trec?
Intră!
Nu vitejia îți lipsește.
Ci altceva.
Ce?
Cheia spre moartea de cinste acoperită.
Mi-am pus credința în tine și a meritat.
Dar fă și mai departe ce ți-am spus...
dacă vrei să treci de cea din urmă probă.
Nu înțeleg.
Știi că îl iubesc pe tatăl tău.
Iar el credea că, atunci când îi va veni sorocul,
va putea să predea tronul pașnic.
Dar eu știam că ceilalți nu vor îngădui nicicând așa ceva.
Acum, prin tine,
le-am oglindit întocmai faptele,
să poată vedea cu ochii lor.
Să se zbată, să dea de greu
și încă o idee importantă sper să-i învăț acum.
Ceva ce pentru ei e un mister.
Iertarea.
Iertarea?
Lumea și zeii nu știu acum decât de căință, de răscumpărare,
de cumpănirea răului cu bine.
Dar iertarea e ceva cu totul și cu totul diferit.
Ea spală răul fără să abată alte distrugeri.
Numai ea ne poate împăca pe toți.
Atâta timp te-a apăsat vinovăția,
gândul că le-ai greșit părinților tăi fiindcă nu-l puteai ierta pe Serafim!
Dar adevărul este
că ai greșit pentru că ție nu ai putut să-ți dai iertare.
Dacă poți face asta până să-ți sune ceasul,
poate că vei deveni alesul de care se vorbește în profeții.
Alesul care salvează totul.
Sau poate va fi fratele tău.
Unul dintre voi va fi alesul.
Pare-se că, orice am face, drumurile ni se întâlnesc.
Dacă mi te opui, te voi ucide.
Putem găsi și altă cale.
Nu... Eu nu pot.
De ce îl ajuți pe Hades?
Îi va aduce pacea cuiva în suferință.
Cui?
Femeii din cimitir.
Știi bine cum e să te chinuie vina asta, frate.
Puțin îmi pasă ce soartă voi avea.
Sunt gata să îndur toate chinurile Tartarului,
dar mai întâi trebuie să o salvez.
Nu!
Stop!
- Nu! - Nu!
Luați-vă oastea și plecați! Apoi o s-o eliberăm.
Nu. Eliberați-o acum!
S-a terminat!
Nu o să vă spun de două ori.
Opriți-vă!
Războiul nu va hotărî cine are dreptate.
Ci doar cine scapă.
Gândiți-vă la ceilalți
înainte să-i trimiteți la atac!
Înainte să scoateți săbiile și să înecați nisipul în sânge,
întrebați-vă de ce!
De ce să duceți lupta asta?
Nu-mi repetați greșeala!
Azi nu trebuie să moară nimeni.
Am încercat să fiu drept.
Dar numai cu sânge se poate desface
ceea ce s-a făcut.
Înainte!
Piatra!
Nu! Stați aici!
Nu!
Fă-o!
Pentru mama.
O să-i omor pe amândoi, și pe ea, și pe bastardul de fiu-său.
Pentru ce ne-au făcut.
Nu!
Vreau să-mi aduci o sabie.
Și să-l ucizi pe cel menit să o poarte.
Nu vreau război cu tine.
Cu o condiție.
Orice.
Capul lui.
Ai pus o muritoare mai presus de soția ta? De noi?
- Nu mai ai mult... - ...în lumea asta.
- Cineva... - ...ți-a retezat firul vieții.
Renunț la răzbunare.
Ai grăit adevărul, Hera.
Nu-mi luați bunăvoința drept slăbiciune!
Nu voi rămâne în amintire pentru slăbiciunea mea.
Aș prefera să vă amintiți de mine pentru ceva numit...
iertare.
Voi șterge tot ce mi-a greșit oricine.
Trecutul...
nu poate fi schimbat.
Dar astfel
putem merge mai departe.
Tot ce îți cer este
să îți ții cuvântul
cu Serafim.
Cine te crezi, să iei tu vreo hotărâre?
Bastardule!
Măsoară-ți cuvintele, Ares! Nu fi neghiob!
Destul! De-ajuns!
Nu mai vreau gâlceavă, frate.
Dar nu putem lăsa lumea să se prăbușească în haos.
Olimpienii să se întoarcă în Olimp, Poseidon, în mare, iar Hades...
pe Tărâmul Umbrelor.
Asta e ceea ce trebuie făcut.
Trebuie să readucem ordinea în lume.
Când două suflete sunt sortite unul altuia...
nimic nu le poate despărți.
Nu vor urma decât alte chinuri și vărsări de sânge.
Iartă-mă!
Nu!
- Nu! - Heron!
Heron!
Nu!
Niciunul dintre voi n-o merită!
Niciunul!
Mai întâi a fost Zeus, cu desfrânarea și trădările lui.
Apoi, Hera.
Tu i-ai dus ticăloșiile la cealaltă extremă.
Ai abătut moartea și urgia chiar asupra casei tale.
Iar acum tu, Hades, dai greș din nou.
Joci necinstit și înjunghii pe la spate un erou nobil,
în timp ce complicea ta otrăvește lumea.
V-ați făcut-o cu mâna voastră.
Rostesc numele pe care nu îl rostește nimeni.
Și, odată cu asta, domnia olimpienilor s-a sfârșit!
Typhon.
Typhon!
A sosit vremea să se întoarcă titanii!
Subtitrarea: Liana Oprea