Gyerünk, fivérem!
Állj fel!
Hogy érzed magad?
Félholtan.
Ezt érzik a halandók?
Ez... mind Héra műve.
- Biztos vagyok benne. - Miből gondolod?
Mindig is utált minket, fattyúkat.
És minket sújtott a legnagyobb csapás.
Ez nem lehet véletlen.
Ráadásul tudja, hogy Artemisz és én még mindig gyűlöljük őt,
mert meg akarta ölni anyánkat.
Biztos vagy benne?
Valami készül.
Efelől nincs kétségem, és nem csinálnak bolondot belőlem.
Velem tartasz?
- És a többiek? - Ott találkozunk velük.
Mit tettél, anyám?
Amit kellett.
Hadész tudott róla?
Az ő ötlete volt.
Bejutottál?
Igen!
Jó. Készülj!
Három kihívással kell szembenézned.
Mert az istenek új uralkodójának bölcsnek, bátornak
és a rejtélyek megfejtőjének kell lennie.
Gorgo.
Hiányoztál.
Mi történik?
Ne válaszolj neki!
Nem tud segíteni.
Ki vagy te?
Nem kéne itt lenned.
De én segíthetek.
Nem azért, mert te megérdemled,
hanem azért, mert azok igen, akiknek segíteni akarsz békére lelni.
Jól figyelj rám!
Visszavihetlek az időben, Szeraphim barátom,
hogy megváltoztass egyetlen pillanatot az életedben.
Bármelyik pillanatot.
Visszamehetsz, és elszökhetsz vele.
Megkímélheted a fahajlítótól.
Az elszenvedett fájdalomtól és borzalomtól.
De ez nem minden.
Míg Hadész kitörölheti az emlékeit,
én gyarapíthatom őket.
Boldoggá tehetem.
Boldoggá teheted.
Ilyen lesz az életed.
Nem érdemli meg, hogy boldog legyen?
És te?
Vagy ha úgy döntesz,
messzebbre is visszamehetsz.
Nem látnád szívesen, ahogy a nagybátyádra lesújt egy villám?
Az a király lehetnél, akinek születtél.
És megkímélhetnéd a szeretteidet a nekik okozott rémálmoktól.
Csak egyetlen pillanatot kell választanod.
Mit mondasz?
- Nem. - Miért nem?
Mert még egy boszorkányisten sem tudja megváltoztatni a múltat.
Ez a kihívás része.
Az istenek királyának bölcsnek, bátornak és a rejtélyek megfejtőjének kell lennie.
Egy bölcs király tudja, hogy el kell engednie a múltat.
Ezért sem lennék alkalmas királynak.
Beszélj, Szeraphim!
Túl vagyok az első kihíváson.
ZEUSZ VÉRE
Gaia okkal választotta a kurészeket.
Ők a leghatalmasabb harcosok,
és felesküdött védelmezőkként mindhalálig harcolnak.
Nem lehet átjutni rajtuk.
Talán van rá mód.
Ki közelít?
Zeusz fia.
Zeusznak számos fia van.
Te melyik vagy?
Hérón. Aki örökölte az erejét.
Honnan tudjuk, hogy az vagy, akinek mondod magad?
Belépett valaki?
- Senki sem lépett be. - Biztos?
Hérón.
Nézd!
Csak a bátrak nyerhetnek bebocsátást.
Bátor vagy?
Nem, nem vagy az.
Mindig csak elpusztítottad azt, ami feldühített.
Nem az vagyok, aki voltam.
Meglátjuk.
Ahhoz, hogy beléphess a labirintusba, ki kell nyitnod ezt a dobozt.
De ha kinyitod, szembe kell nézned a legszörnyűbb félelmeddel.
Mi olyan vicces?
Nincs bennem félelem.
A Moirák megfosztottak mindentől, amit szerettem.
Szeretet nélkül nincs veszteség.
Nincs félelem.
Már nincs semmi, ami fájdalmat okozhatna.
Lépj be!
Hazudsz!
Még mindig van valami, amitől rettegsz.
Hogy cserben hagyod a szeretteidet.
Ezek kinek a lábnyomai?
Senkié.
Szeraphimé.
Az, aki ezeket hagyta, belépett a Rejtett Birodalomba?
Akkor nekem is be kell.
Nem értitek.
Akit beengedtetek, nem az, akinek hiszitek.
Bizonyított. És most neked is ezt kell tenned.
Csak gigászok léphetnek be szabadon.
Gigászok és Zeusz.
Ha tényleg a fia vagy,
tudni fogod, miként lépj be.
Ha Szeraphim be tudott lépni, te is be tudsz.
Ez elvezet téged a helyes útra.
Itt várjatok!
Társaságunk van.
- Ki? - A fivéred.
És Arész és a többiek is úton vannak.
- Siess! - Próbálok.
Úton vagyok.
És magammal viszem az Alvilág nagyjait.
A gyanúd beigazolódott, fivérem.
A spórák súlyosabban hatnak a házasságon kívül fogantakra,
mint ránk.
De nem Héra szabadította el őket, hanem Démétér.
Azt a látszatot akarta kelteni, hogy Héra volt.
És most is hall minket.
Megtaláltuk Héra búvóhelyét.
És hozzá hasonlóan bánunk el vele.
Hol van az anyád?
Nem tudom.
Ne tedd!
Csak a bátrak nyerhetnek bebocsátást.
Bátor vagy?
Ha bátor alatt azt érted, rettenthetetlen,
akkor nem.
Szóval elismered,
hogy félelem lakozik a szívedben?
Mitől félsz?
Hogy nem méltón halok meg.
Ez minden?
Bizonyítsd!
Nyisd ki a dobozt!
Mi van benne?
A legszörnyűbb félelmed.
Nemcsak attól félsz, hogy nem halsz méltó halált...
hanem attól is, hogy az talán nem elég,
hogy ellensúlyozza a szörnyű hibákat, melyeket elkövettél.
Ha nem engedtél volna a dühödnek,
és nem dobtad volna el a kardot,
akkor nálad lett volna, amikor Szeraphim lerohanta a falut.
Megölhetted volna.
És anyád még élne.
Számtalan életet megmenthettél volna.
És nem lett volna háború az Olümposzon.
Zeusz még élne.
Beengedsz?
Lépj be!
Nem a bátorság hiányzik belőled.
Hanem valami más.
Mi?
A méltó halál kulcsa.
A beléd vetett hitem meghozta gyümölcsét.
De továbbra is azt kell tenned, amit kértem...
ha teljesíteni akarod az utolsó próbát.
Én ezt nem értem.
Tudod, hogy szerettem atyádat.
És ő úgy hitte, hogy miután lejárt az ideje,
békésen átadhatja a trónt.
De én tudtam, hogy a többiek ezt sosem hagynák.
És most rajtad keresztül
tükröt tartunk a tetteik elé,
hogy a saját szemükkel láthassák.
A küzdelmet, a megpróbáltatásokat.
És remélem, egy még fontosabb eszmét is taníthatok nekik ma.
Valamit, ami számukra rejtély.
Megbocsátást.
Megbocsátást?
A világ és az istenek csak a bűnbánatot, a megtorlást
és a rossz és a jó egyensúlyát ismerik.
De a megbocsátás egészen más.
További pusztítás nélkül mossa el a rosszat.
Ez az egyetlen dolog, ami összekovácsolhat minket.
Te egész idő alatt cipelted a bűntudat súlyát.
Azt hitted, cserben hagytad a szüleidet, mert nem tudtál megbocsátani Szeraphimnak.
De az igazság az,
hogy azért vallottál kudarcot, mert magadnak nem tudtál megbocsátani.
Ha erre képes vagy, mielőtt lejár az időd,
akkor talán te leszel az, akit megjövendöltek.
Aki mindenkit megment.
Vagy talán a fivéred lesz az.
Közöttetek fog eldőlni.
Úgy tűnik, nem számít, mit teszünk, az útjaink keresztezik egymást.
Ha megpróbálsz megállítani, megöllek.
Nem kell így történnie.
De igen.
Miért segítesz Hadésznak?
Megígérte, hogy segít békére lelni valakinek, aki szenved.
Kinek?
A nőnek a temetőben.
Jól ismered a bűntudatot, fivérem.
A saját sorsom nem érdekel.
Elszenvedem Tartarosz minden rettenetét,
de előbb meg kell mentenem őt.
Ne!
Megállj!
- Ne! - Ne!
Fordítsd vissza a seregedet, és távozz! Akkor elengedjük.
Nem. Engedjétek el most!
Vége van!
Nem mondom még egyszer.
Elég!
A háború nem dönti el, kinek van igaza.
De azt igen, ki marad életben.
Gondolj a többiekre,
mielőtt előreküldöd őket!
Mielőtt kardot rántasz, és a vér pirosra festi a homokot,
kérdezd meg magadtól, mi értelme.
Mi értelme ennek a harcnak?
Ne kövesd el az én hibámat!
Ma senkinek sem kell meghalnia.
Próbáltam igazságos lenni.
De a tetteik csak vérrel
törölhetők el.
Előre!
A kő!
Várjatok! Maradjatok itt!
Ne!
Tedd meg!
Anyánkért.
Megölöm őt is és a fattyát is.
Azért, amit velünk tettek.
Ne!
Szeretném, ha idehoznál nekem egy kardot,
és megölnéd azt, akinek szánták.
Nem akarok háborúzni veled.
Egyetlen feltételem van.
Kérj bármit!
A fejét akarom.
Halandót választasz a feleséged helyett? Helyettünk?
- Már nem sokáig... - Leszel e világon.
- Valaki... - Elvágta életed fonalát.
Nem állok bosszút.
Igazat szóltál, Héra.
De ne tévesszétek össze jóságomat a gyengeséggel!
Nem gyengeként fognak emlékezni rám.
Ha rám emlékeztek, jusson inkább eszetekbe
a megbocsátás.
Megbocsátok mindazoknak, akik ártottak nekem.
Semmit sem...
lehet eltörölni.
De
így léphetünk tovább.
Csak annyit kérek,
teljesítsd a Szeraphimnak tett
ígéreted.
Ki vagy te, hogy bármit eldönts?
Fattyú.
Vigyázz a nyelvedre, Arész! Ne légy bolond!
Elég! Elég ebből!
Nem akarok több konfliktust.
De nem hagyhatjuk, hogy a világ káoszba süllyedjen.
Az olümposzi istenek térjenek vissza az Olümposzra, Poszeidón a tengerbe,
Hadész pedig...
az Alvilágba.
Így kell lennie.
Helyre kell állítanunk a világ rendjét.
Ha két lélek egymásnak lett teremtve,
semmi sem választhatja szét őket.
És csak még több fájdalom és vérontás lesz.
Bocsáss meg!
Ne!
- Ne! - Hérón!
Hérón!
Ne!
Egyikőtök sem méltó!
Senki!
Először jött Zeusz a kicsapongásával és hűtlenségével.
Aztán Héra.
Zeusz bűneit a másik végletig vitted.
Halált és pusztítást engedtél szabadjára a saját otthonodban.
És most te vallottál újra kudarcot, Hadész.
Csaltál és hátba szúrtál egy nemes hőst,
míg azok, akikkel összeesküvést szőttél, megmérgezik a világot.
Ezt magatoknak köszönhetitek.
Kimondom a nevét annak, akit senki sem nevezhet nevén.
És ezzel vége az olümposzi istenek uralmának.
Tüphón.
Eljött az idő, hogy a titánok visszatérjenek!
A feliratot fordította: Ötvös-Horváth Anna