Mentsd meg!
Találd meg a kardot!
Keresd a bronzóriást!
Mentsd meg a fivéred!
Csatlakozz hozzám, fivérem!
Együtt bosszút állhatunk, és véget vethetünk az istenek uralmának.
Ők gyarlóbbak nálunk.
Tönkretették az életünket.
Anyánk miattuk halt meg.
Nem akarod megbosszulni a halálát?
Vagy velem vagy,
vagy ellenem.
Azt kapta, amit érdemelt.
Lehet.
Megölte az anyádat.
A Moirák szólítanak.
Hérón!
Szeraphim talán szörnyeteg volt, de egy dologban igaza volt.
Az istenek gyarlóbbak nálunk.
Miért hallgatnánk hát rájuk?
ZEUSZ VÉRE
Jól forgattad a kétágú villámat.
Ki vagy te?
Hadész.
Sokkal rosszabb, mint hinnéd.
De én segíthetek.
Megmenthetlek a rád váró sorstól.
Egyetlen dolgot kérek cserébe.
Hódolj be!
Mit akarsz?
Igazságot.
Nem akarsz egyszer s mindenkorra szabad lenni?
Ezt kínálom neked.
Miért bízzak benned?
Mert azok, akik tönkretették az életedet,
az enyémet is tönkretették.
És legyünk őszinték! Nincs más választásod.
Az örök ítélet...
vagy én.
Az ítéletet választom.
Ide a karod!
Mozgás!
Tudod, kik vagyunk?
A királyok,
akik ítéletet hoznak.
Sokak kerültek elénk miattad.
Többen, mint bármely más halandó miatt.
Most
te kerülsz ítélőszék elé úgy, ahogy mindazok, akiket ide száműztél.
Ez csupán ízelítő a tébolyból, melyet a világra szabadítottál.
A 30 zsarnok óta nem láttunk ilyen vérontást.
Bűnösöket és ártatlanokat egyaránt a halálba küldtél.
Puszta feltételezések
elégnek bizonyultak, hogy kivívják a haragod.
És ne feledkezzünk meg anyádról se.
És a fivéredről.
Amikor útjaitok először keresztezték egymást, nem tudtad, kik ők.
De láttad a gyötrelmüket.
Te is átélted gyermekként.
De kegyelem helyett
megpróbáltad újraalkotni mindazt a fájdalmat és rettenetet, amit átéltél.
Hogy lángra lobbantsd a tüzet abban, akit meg akartál változtatni.
De e teher súlyát nem csak te cipeled.
Más is osztozik rajta.
És bár az életed borzalmaktól terhes volt,
csekély kedvességnek is jutott benne hely.
Vele szemben valódi lelkiismeretességet tanúsítottál.
Sőt, ki merem jelenteni, szeretted.
Láttam már több évnyi aljasságot egyetlen cselekedettel megváltani.
Egyetlen igazán jó cselekedet több, mint amire sokan egy élet során képesek.
Sorsod világos.
Megbánod bűneidet?
Nem.
Jól figyelj, Szeraphim!
Minden ember hibázik.
De a jó emberek engednek, ha tudják, hogy rossz úton járnak.
Helyrehozzák az elkövetett gaztetteket.
Ezért a büszkeség az egyetlen igazi bűn,
amiben biztosan vétkes vagy.
Bánd meg bűneidet,
és mi is megkegyelmezünk.
Visszautasítom.
Tanúsíts megbánást, te bolond!
Ha nem teszed, sokkal rosszabb büntetésre számíthatsz.
Semmit sem akarok tőlük.
Vagy tőled.
A szakadékba kéne hajítanunk!
Nem.
Egy örökkévalóságig fogsz szenvedni Tartaroszban.
Sorsod égesse el lelked büszkeségét!
Beszélhetek?
Gyávák vagytok!
Kik vagytok, hogy ítélkezzetek felettem, Zeusz fattyai?
Hadd beszéljen!
Mind királynak születtek.
Atyjuk királyságát örökölték.
Erre mit tettetek?
Hány fiatalt falt fel miattad a Minótaurosz, Minósz király?
És te, Rhadamanthüsz király,
felszabadítottad a népedet?
Vagy túlságosan szeretted learatni mindazt, amit mások vetettek?
És rólad se feledkezzünk meg, jámbor Aiakosz király.
Zeusz emberré változtatta a hangyákat, hogy uralkodhass felettük.
De rovarként jobb volt nekik, mint a magadfajták uralma alatt.
Ha az Alvilág lerántja a leplet az igazságról,
akkor mondok valamit, amit nem tagadhattok.
Én gyilkoltam és fosztogattam, mert senki sem volt szabad.
Senki sem volt biztonságban.
Lehetetlen volt tisztességesen túlélni az elhagyott királyságaitokban.
Azt hittem, enyhülést jelent majd,
ha elhozom neked a fényt a fenti világból, de...
ahányszor meglátom, arra emlékeztet, hogy el kell válnunk egymástól.
Hogy ment Szeraphimmal?
Nem bízik a mifajtánkban.
Hibáztatod ezért?
Nem.
Nem hibáztatom.
Gondolom, nem fogadta el a javaslatunkat.
Nem.
Nem lesz könnyű meggyőzni.
A gyengéd meggyőzés gyakran sikerrel jár ott, ahol az erő kudarcot vall.
Talán átélt szenvedéseitekben megtaláljátok a közös hangot.
Sosem volt apja.
Talán lehetnél te az.
Vége a télnek.
Vissza kell térnem az Olümposzra.
Cserben hagytalak.
Ha két lélek egymásnak van teremtve...
Mondd ki!
Semmi sem választhatja el őket.
Így van. Megtaláljuk a módját.
Ez a tiéd.
A magányos éjszakákra.
Köszönöm, Zagreusz.
Hol van Meli?
Gyere ide! El akarok búcsúzni.
Majd én beszélek vele.
Meli.
Kedvesem.
Ha tényleg te lennél az egyik leghatalmasabb isten,
akkor nem kellene elmennie.
Atyád erősebb, mint gondolnád.
De igazságos is.
Mit szoktunk mondani?
A két legerősebb harcos a türelem és az idő.
Engem ez nem izgat.
Ne menj el! Kérlek!
Hamarabb visszatérek, mint gondolnád.
Rendben?
Gyere ide!
Szeretlek.
Ez lesz az utolsó alkalom.
Esküszöm.
Fogadjatok szót atyátoknak, és ne okozzatok gondot neki!
Ne!
- Anya, ne! - Anya!
Szomjasan semmi sem fogható a vízhez.
Kérdezd csak őt!
Nem kell a segítséged.
Talán nem kell, de szükséged van rá.
Nem.
Neked van szükséged rám.
Különben nem lennél itt.
Igazad van.
És nem hibáztatlak, amiért nem bízol bennem.
De én más vagyok, mint a többiek.
Mindig is próbáltam segíteni neked.
Én suttogtam a füledbe azon a parton.
Én biztattalak, hogy egyél a gigász maradványaiból.
Egyél a húsomból, és mentsd meg magad!
Meg akartalak erősíteni.
Segíteni akartam, hogy életben maradj.
Ezért hagytam, hogy a kétágú villám kapcsolódjon hozzád.
Hogy visszavághass, és félelmet kelts a gonosz emberek szívében.
Bár hagytál volna meghalni!
Nem.
A versenyfutás hosszú, és a szerencséd forgandó.
De bíznod kell bennem.
Azok az istenek, akik ócsároltak téged, velem is ezt tették.
Hadd mutassam meg!
Amikor az utolsó titán elesett...
és vére vörösre színezte a tengert...
megszülettek a gigászok.
De az isteneket becsapták.
Mert aznap egy másik, még rettenetesebb szörnyeteg is született.
Akinek a nevét nem merjük kimondani.
Erősebb lett, mint a gigászok és a titánok együtt.
Püthón, az óriáskígyó meggyőzte a szörnyet, hogy várjon,
és erősödjön.
De az nem lépett közbe a gigászok nevében.
Tombolt a háború, istenek és gigászok életét követelte.
De a világ gonoszsága nem hagyott alább.
Így a szörny tovább nőtt
a nagy számvetés elszabadulásáig.
Az ezt követő csata semmihez sem volt fogható.
Kimenetele a végsőkig
kétséges maradt.
Végül leigáztuk a fenevadat, és bebörtönöztük az Etna alatt.
De mivel halhatatlan volt, nem tudtunk végezni vele.
Így hát boszorkányságot és mágiát hívtunk segítségül keletről, Anatóliából.
A fenevad börtönbe lesz zárva.
De egyetlen élő lélek sem mondhatja ki a nevét.
Mert ha mégis, az újra életet lehel belé,
és felébreszti a varázslatomból.
A boszorkányistennő egy gyémántba oltotta
a fenevadtól elvett erőt.
A nagy Eleusziszi kőbe.
De Zeusz nem akarta használni.
Mert egy istent sem tartott elég bölcsnek...
vagy elég jónak ahhoz, hogy az egész világ felett uralkodjon,
ahogy atyánk és előtte atyánk atyja.
Zeusz ezért úgy döntött,
felosztja a világ három birodalmát,
és az ég uralkodója birtokolja a követ.
De a kapzsiság felütötte ocsmány fejét.
Zeusz végül nem volt képes lemondani a kőről és annak erejéről.
Ő és Héra megtalálták a módját, hogy övék legyen az ég.
Ami örökre megváltoztatta a sorsomat.
Ahogy a nagybátyád kapzsisága a tiédet is.
Miért mondod ezt el nekem?
Megegyeztünk, hogy életünkről a sors dönt.
És hogy fizikai valónkban mind saját birodalmunkhoz leszünk kötve,
melyet sosem hagyunk hátra sokáig.
De sajnos rájöttem,
hogy e sorsolás messze nem volt igazságos,
és ezt le is leplezem a többiek előtt Zeusz számadásán.
Nem...
Nem értem.
Mit tudsz Zeusz születéséről és a birodalomról, ahol Gaia elrejtette?
Ugyanaz a birodalom, ahová a követ vitte.
Egy birodalom, ahová te beléphetsz, mert gigászok vére folyik az ereidben.
Inkább örökké szenvedek,
mint hogy újra bábu legyek.
A feliratot fordította: Ötvös-Horváth Anna