‫הצל אותו.‬
‫מצא את החרב.‬
‫חפש את ענק הארד.‬
‫הצל את אחיך.‬
‫הצטרף אליי, אחי.‬
‫נוכל לנקום ולהביא לסופו את שלטון האלים.‬
‫הפגמים שלהם רבים משלנו.‬
‫הם הרסו את חיינו.‬
‫אימא שלנו מתה בגללם.‬
‫אתה לא רוצה לנקום את מותה?‬
‫או שאתה איתי‬
‫או שאתה נגדי.‬
‫הוא קיבל מה שהגיע לו.‬
‫אולי.‬
‫הוא הרג את אימא שלך.‬
‫הגורלות קוראים לנו.‬
‫הרון.‬
‫שרפים אולי היה מפלצת,‬ ‫אבל הוא צדק לגבי דבר אחד.‬
‫הפגמים של האלים רבים משלנו.‬
‫למה שנקשיב להם?‬
‫- דמו של זאוס -‬
‫השתמשת בקלשון שלי היטב.‬
‫מי אתה?‬
‫האדס.‬
‫זה הרבה יותר גרוע משאתה יכול לדמיין.‬
‫אבל אוכל לעזור לך.‬
‫אציל אותך מהגורל שממתין לך שם.‬
‫רק תצטרך לעשות דבר אחד בשבילי.‬
‫כרע ברך.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫צדק.‬
‫אתה לא רוצה להיות חופשי אחת ולתמיד?‬
‫זה מה שאני מציע לך.‬
‫למה שאסמוך עליך?‬
‫כי מי שהרסו את חייך‬
‫הרסו את שלי.‬
‫ואם נהיה כנים, אין לך ברירה.‬
‫תבחר בין דין נצח...‬
‫לביני.‬
‫אני בוחר בדין.‬
‫הושט לי את ידיך.‬
‫תמשיך ללכת.‬
‫אתה יודע מי אנחנו?‬
‫המלכים‬
‫החורצים דין.‬
‫שלחת רבים להתייצב בפנינו.‬
‫יותר מאשר כל אדם בן תמותה אחר.‬
‫עכשיו,‬
‫תעמוד למשפט כמו כל אלה ששלחת לכאן.‬
‫זו רק טעימה קטנה מחמת הזעם ששפכת על העולם.‬
‫מאז ימי 30 הרודנים‬ ‫לא ראינו שפיכות דמים כזו.‬
‫הרגת אשמים וגם חפים מפשע.‬
‫השתייכות בלבד‬
‫הספיקה בשביל לעורר את חרון אפך.‬
‫ובנוסף, יש את עניין אימא שלך.‬
‫ואחיך.‬
‫לא ידעת מיהם כשדרכיכם הצטלבו לראשונה.‬
‫אבל זיהית את הסבל שלהם.‬
‫סבלת באופן דומה כילד.‬
‫אבל במקום להראות רחמים,‬
‫ניסית לשחזר את הכאב והאימה שסבלת.‬
‫כדי להצית אש בקרב מי שרצית להמיר.‬
‫כובד העול הזה אינו שלך בלבד.‬
‫נושאת אותו אחרת.‬
‫ובזמן שחייך התמלאו זוועות,‬
‫טוב לב לא נפקד ממך לחלוטין.‬
‫למעשה, איתה הפגנת "פילוטימו" אמיתי.‬
‫ואעז לומר, גם "אגאפה".‬
‫כיפרת על שנים של רוע אלים במעשה יחיד.‬
‫מעשה טוב אמיתי אחד יכול להיות בעל ערך‬ ‫רב יותר מאשר מעשיהם של רבים לכל משך חייהם.‬
‫גורלך ברור.‬
‫האם אתה מכה על חטא?‬
‫לא.‬
‫הקשב היטב, שרפים.‬
‫כל בני האדם עושים טעויות.‬
‫אבל בני אדם טובים מודים כשהם יודעים שטעו.‬
‫הם מתקנים את תוצאות הרוע שלהם.‬
‫ולכן, הפשע האמיתי היחיד הוא גאווה,‬
‫ואתה בהחלט אשם בו.‬
‫הכה על חטא עכשיו כדי שנוכל להראות רחמים.‬
‫אני מסרב.‬
‫הכה על חטא, טיפש שכמוך.‬
‫אם לא, העונש שלך יהיה גרוע בהרבה.‬
‫אני לא רוצה מהם כלום.‬
‫או ממך.‬
‫העונש ההולם עבורך יהיה שנשליך אותך לתהום!‬
‫לא.‬
‫אתה תסבול חיי נצח בטרטרוס.‬
‫מי ייתן וגורלך שם‬ ‫ישרוף כל שארית של גאווה בנשמתך.‬
‫יש לי זכות דיבור?‬
‫אתם פחדנים.‬
‫מי אתם שתשפטו אותי, ממזריו של זאוס?‬
‫תן לו לדבר.‬
‫הם כולם נולדו מלכים.‬
‫קיבלו ממלכות מאביהם.‬
‫ומה עשיתם?‬
‫כמה צעירים נתת למאכל המינוטאור,‬ ‫המלך מינוס?‬
‫ואתה, המלך רדמנתיס,‬
‫האם הענקת חירות לעמך?‬
‫או האם תאוותך‬ ‫לקטוף פירות של אחרים הייתה גדולה מדי?‬
‫ואסור לשכוח ממך, המלך אקוס האדוק.‬
‫זאוס הפך נמלים לבני אדם‬ ‫כדי שתוכל לשלוט בהם.‬
‫אבל היה עדיף עבורם להישאר חרקים‬ ‫מאשר לחיות תחת שלטונו של אדם כמוך.‬
‫אם עולם השאול חושף אמיתות,‬ ‫הינה אמת שלא תוכלו להכחיש.‬
‫רצחתי ובזזתי כי איש לא היה חופשי.‬
‫איש לא היה מוגן.‬
‫היה בלתי אפשרי‬ ‫להיות טוב ולשרוד בממלכות הנטושות שלכם.‬
‫חשבתי שאם אביא את האור מהעולם שלמעלה‬
‫זה ינחם אותנו, אבל...‬
‫בכל פעם שאני רואה אותו,‬ ‫זה רק מזכיר לי שנגזר עלינו להיפרד.‬
‫איך הלך עם שרפים?‬
‫הוא לחלוטין לא סומך על בני מיננו.‬
‫אתה יכול להאשים אותו?‬
‫לא.‬
‫אני לא מאשים אותו.‬
‫אז אני מניחה שלא הסכים להצעתנו.‬
‫לא.‬
‫לא יהיה קל לגרום לו להבין.‬
‫שכנוע עדין לעיתים קרובות מצליח‬ ‫כשהשימוש בכוח נכשל.‬
‫אולי תמצאו מכנה משותף בסבל ששניכם עברתם.‬
‫מעולם לא היה לו אב.‬
‫אולי תוכל למלא את התפקיד הזה עבורו.‬
‫החורף הסתיים.‬
‫עליי לחזור להר אולימפוס.‬
‫הכזבתי אותך.‬
‫כששתי נשמות נועדו להיות יחד...‬
‫תגיד את זה.‬
‫דבר לא יפריד ביניהן.‬
‫בדיוק. נמצא דרך.‬
‫בשבילך.‬
‫ללילות הבדידות שיגיעו.‬
‫תודה, זגראוס.‬
‫איפה מלי?‬
‫בואי לכאן. אני רוצה להיפרד.‬
‫תני לי לדבר איתה.‬
‫מלי.‬
‫יקירתי.‬
‫אם אתה באמת אחד מהאלים הכי חזקים,‬
‫היא לא הייתה צריכה לעזוב.‬
‫אביך חזק משאת יודעת.‬
‫אבל הוא גם הוגן.‬
‫מה אנחנו אומרות?‬
‫שני הלוחמים הכי חזקים הם סבלנות וזמן.‬
‫לא מעניין אותי שום דבר מזה.‬
‫אל תלכי. בבקשה.‬
‫אחזור עוד לפני שתשימי לב.‬
‫טוב?‬
‫בואי הנה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫זו תהיה הפעם האחרונה.‬
‫אני נשבע.‬
‫תקשיבו לאבא שלכם. אל תעשו לו צרות.‬
‫לא!‬
‫לא, אימא!‬ ‫-אימא!‬
‫אין כמו מים כשצמאים.‬
‫פשוט תשאל אותו.‬
‫אני לא רוצה את העזרה שלך.‬
‫אולי אתה לא רוצה אותה, אבל אתה צריך אותה.‬
‫לא.‬
‫אתה צריך את העזרה שלי.‬
‫אחרת לא היית פה.‬
‫אתה צודק.‬
‫ואני לא מאשים אותך שאתה לא סומך עליי.‬
‫אבל אני לא כמו האחרים.‬
‫תמיד ניסיתי לעזור לך.‬
‫אני הייתי זה שלחש לך באוזן על החוף.‬
‫אני הייתי זה שעודד אותך לאכול מגופת הענק.‬
‫אכול מבשרי והצל את עצמך.‬
‫רציתי להעצים אותך.‬
‫לעזור לך להתעלות ולשרוד.‬
‫לכן התרתי לקלשון שלי להתאחד איתך.‬
‫כדי שתוכל להילחם חזרה‬ ‫ולהטיל מורא על לבבות הרשעים.‬
‫היית צריך לתת לי למות.‬
‫לא.‬
‫המרוץ ארוך, וגורלך יכול להשתנות.‬
‫אבל אתה חייב לסמוך עליי.‬
‫אותם אלים שגרמו לך סבל, גרמו גם לי סבל.‬
‫אראה לך.‬
‫כשהטיטאן האחרון הובס...‬
‫ודמו נפל אל הים...‬
‫הענקים נולדו.‬
‫אבל האלים הוטעו.‬
‫כי מפלצת אחרת,‬ ‫ונוראה יותר, נולדה באותו יום.‬
‫מפלצת שאת שמה לא נעז לומר.‬
‫היא גדלה להיות חזקה יותר‬ ‫מאשר הענקים והטיטאנים גם יחד.‬
‫הנחש האדיר, פיתון, שכנע את המפלצת לחכות‬
‫ולהתעצם.‬
‫אבל היא לא סייעה לענקים.‬
‫המלחמה השתוללה, ונקטלו אלים וענקים גם יחד.‬
‫אבל הרוע בעולם לא פחת.‬
‫וכך המפלצת המשיכה לגדול‬
‫עד ליום דין אדיר שהגיע לבסוף.‬
‫הקרב שפרץ היה שונה מכל מה שראינו.‬
‫התוצאה לא הייתה ברורה‬
‫עד הסוף.‬
‫בסופו של דבר הכנענו את המפלצת‬ ‫וכלאנו אותה מתחת להר אתנה.‬
‫אבל מכיוון שהייתה קדמונית,‬ ‫לא הצלחנו להרוג אותה.‬
‫אז זימנו כישוף וקסם מהמזרח, מאנטוליה.‬
‫כאן המפלצת תהיה כלואה.‬
‫אבל אף נפש חיה לא תאמר את שמה.‬
‫כי הדבר יפיח בה שוב רוח חיים‬
‫ויעיר אותה מכישופי.‬
‫את העוצמה שהאלה המכשפה נטלה מהמפלצת‬
‫היא הטמיעה ביהלום.‬
‫אבן החן האלוסינית האדירה.‬
‫אבל זאוס לא רצה להיות זה שישתמש בה.‬
‫כי הוא האמין שאף אל אינו חכם מספיק.‬
‫או טוב מספיק כדי לסמוך עליו‬ ‫עם כוח להשפיע על כל העולם‬
‫כמו אבינו ואביו לפניו.‬
‫לכן, זאוס החליט‬
‫ששלושת ממלכות העולם יופרדו,‬
‫ושליט הרקיע יחזיק באבן.‬
‫אבל תאוות בצע חשפה את פניה המכוערים.‬
‫בסופו של דבר, זאוס לא יכול היה‬ ‫לוותר על האבן או על כוחותיה.‬
‫לכן הוא והרה‬ ‫מצאו דרך להבטיח שיישארו שליטי הרקיע.‬
‫וזה שינה את גורלי לנצח.‬
‫בדיוק כמו שתאוות הבצע של דודך‬ ‫שינתה את גורלך.‬
‫למה אתה מספר לי את זה?‬
‫החלטנו שגורל יקבע את מנת חלקנו.‬
‫וכל אחד מאיתנו יוגבל פיזית לממלכתו,‬
‫כך שלעולם לא יעזוב אותה לזמן ארוך מדי.‬
‫אבל לרוע המזל עבורי,‬
‫גיליתי שההגרלה הזו‬ ‫הייתה רחוקה מלהיות הוגנת,‬
‫ואחשוף את זה בפני האחרים במשפטו של זאוס.‬
‫אני לא...‬
‫אני לא מבין.‬
‫מה ידוע לך על לידתו של זאוס‬ ‫ועל הממלכה שבה גאיה הסתירה אותו?‬
‫זו אותה ממלכה שאליה לקחה את האבן.‬
‫ממלכה שאתה יכול להיכנס אליה‬ ‫כי זורם דם של ענקים בעורקיך.‬
‫אני מעדיף לסבול לנצח‬
‫מאשר להיות שוב פיון.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬