Pelasta hänet.
Etsi miekka.
Etsi Pronssijättiläistä.
Pelasta veljesi.
Liity minuun, veljeni.
Voimme kostaa ja päättää jumalten vallan.
He ovat meitä epätäydellisempiä.
He pilasivat elämämme.
Äitimme kuoli heidän takiaan.
Etkö halua kostaa hänen kuolemaansa?
Olet joko puolellani -
tai minua vastaan.
Hän sai mitä ansaitsi.
Ehkä.
Hän tappoi äitisi.
Kohtalottaret kutsuvat.
Heron.
Serafim oli ehkä hirviö, mutta hän oli oikeassa yhdestä asiasta.
Jumalat ovat meitä epätäydellisempiä.
Miksi kuuntelisimme heitä?
Olet käyttänyt atraintani hyvin.
Kuka olet?
Olen Haades.
Se on pahempaa kuin voit kuvitellakaan.
Voin auttaa sinua.
Pelastan sinut siellä odottavalta kohtalolta.
Sinun pitää vain tehdä minulle yksi palvelus.
Polvistu.
Mitä tahdot?
Oikeutta.
Etkö halua viimeinkin vapautua?
Tarjoan sinulle sitä.
Miksi luottaisin sinuun?
Koska ne, jotka pilasivat elämäsi,
pilasivat omanikin.
Ja totta puhuen sinulla ei ole vaihtoehtoa.
Valitse ikuinen tuomio -
tai minut.
Valitsen tuomion.
Ojenna kätesi.
Liikkeelle.
Tiedätkö, keitä olemme?
Kuninkaita,
jotka tuomitsevat.
Olet lähettänyt monia eteemme.
Useampia kuin kukaan muu kuolevainen.
Nyt -
olet itse tuomiolla, kuten kaikki tänne lähettämäsi.
Tämä on vain pieni maistiainen maailmalle vapauttamastasi raivosta.
Moista verenvuodatusta ei ole nähty sitten 30 tyrannin aikojen.
Tapoit syyllisiä ja syyttömiä.
Pelkkä yhteys -
riitti herättämään vihasi.
Sitten oli myös se äitisi asia.
Ja veljesi.
Et tiennyt, keitä he olivat, kun tapasit heidät ensi kerran,
mutta tunnistit heidän tuskansa.
Tunsit samaa lapsena.
Mutta armon sijasta -
yritit luoda uudelleen kärsimäsi tuskan ja kauhun.
Halusit inspiroida sitä, jonka halusit käännyttää.
Mutta se painolasti ei kuulu yksin sinulle.
Se kuuluu toisellekin.
Vaikka elämäsi oli täynnä kauhuja,
sinusta löytyi myös vähän kiltteyttä.
Hänen suhteensa osoitit oikeaa philotimoa -
ja jopa agapea.
Olen nähnyt vuosien raakuuksien vapahtuneen yhdellä teolla.
Yksi oikeasti hyvä teko voi olla enemmän kuin monet tekevät koko elinikänään.
Kohtalosi on selvä.
Kadutko sinä?
En.
Kuuntele tarkkaan, Serafim.
Kaikki miehet tekevät virheitä,
mutta hyvät miehet lopettavat, kun tietävät kulkeneensa väärään suuntaan.
He korjaavat tekemänsä pahuuden.
Siksi ainoa todellinen rikos on ylpeys,
johon olet selvästi syyllinen.
Kadu heti, jotta voimme antaa armoa.
Minä kieltäydyn.
Kadu, senkin hölmö.
Jos et kadu, saat paljon pahemman rangaistuksen.
En halua heiltä mitään.
Enkä sinulta.
Sinut pitäisi heittää kuiluun!
Ei.
Joudut kärsimään ikuisuuden Tartaroksessa.
Polttakoon kohtalosi siellä ylpeyden sielustasi.
Saanko puhua?
Olette pelkureita.
Keitä olette tuomitsemaan minua, Zeuksen äpäräpojat?
Anna hänen puhua.
He syntyivät kuninkaiksi.
Heidän isänsä antoi heille valtakunnat.
Mitä teitte niillä?
Montako nuorta syötit Minotaurokselle, kuningas Minos?
Entä sinä, kuningas Rhadamanthys?
Annoitko kansallesi vapauden?
Vai oliko halusi niittää muiden kylvöt liian suuri?
Ei unohdeta sinua, hurskas kuningas Aiakos.
Zeus teki muurahaisista ihmisiä alaisiksesi.
Elämä hyönteisenä olisi ollut valtaasi parempi.
Jos manala paljastaa totuuksia, tässä on yksi, jota ette voi kieltää.
Murhasin ja ryöstelin, koska kukaan ei ollut vapaa.
Kukaan ei ollut turvassa.
Oli mahdotonta olla kunnollinen ja selviytyä hylätyissä valtakunnissanne.
Luulin, että yllä olevan maailman valon tuominen sinulle toisi meille lohtua,
mutta aina kun näen sen, muistan vain, että meidän pitää erota.
Miten Serafimin kanssa kävi?
Hän ei luota kaltaisiimme.
Onko se ihmekään?
Ei ole.
En syytä häntä.
Arvaan, ettei hän suostunut ehdotukseemme.
Ei niin.
Häntä ei ole helppoa taivutella.
Lempeä suostuttelu toimii usein, kun voima epäonnistuu.
Voitte ehkä löytää yhteisen sävelen jakamienne kärsimysten kautta.
Hänellä ei ole ollut isää.
Ehkä voit olla sitä hänelle.
Talvi on päättynyt.
Minun on palattava Olymposvuorelle.
Petin sinut.
Kun kahden sielun on tarkoitus olla yhdessä...
Sano se.
Mikään ei voi erottaa heitä.
Niin juuri. Keksimme keinon.
Sinulle.
Yksinäisiä öitä varten.
Kiitos, Zagreus.
Missä Meli on?
Tule tänne. Tahdon hyvästellä.
Anna minun puhua hänelle.
Meli.
Kultaseni.
Jos olet yksi vahvimmista jumalista, hänen ei tarvitsisi mennä.
Isäsi on vahvempi kuin tiedätkään,
mutta hän on myös oikeudenmukainen.
Mitä sanomme aina?
Kaksi vahvinta soturia ovat kärsivällisyys ja aika.
En välitä siitä.
Älä mene, ole kiltti.
Palaan ennen kuin huomaatkaan.
Jooko?
Tule tänne.
Minä rakastan sinua.
Tämä on viimeinen kerta.
Vannon sen.
Kuunnelkaa isäänne älkääkä aiheuttako hänelle ongelmia.
Ei!
Ei, äiti! - Äiti!
Vettä ei voita mikään, kun janottaa.
Kysy vaikka häneltä.
En tahdo apuasi.
Et ehkä tahdo mutta tarvitset sitä.
Ei.
Sinä tarvitset minun apuani.
Muuten et olisi täällä.
Olet oikeassa.
Ei ole ihme, ettet luota minuun,
mutten ole kuin muut.
Olen aina yrittänyt auttaa sinua.
Minä kuiskasin korvaasi sillä rannalla.
Minä rohkaisin sinua syömään Jättiläisen jäännöksiä.
Syö lihaani ja pelasta itsesi.
Halusin antaa sinulle voimia.
Auttaa sinua nousemaan ja selviytymään.
Siksi sallin atraimeni sitoutua sinuun.
Jotta voit taistella vastaan ja aiheuttaa pelkoa pahojen sydämissä.
Olisit antanut minun kuolla.
Ei. Matka on pitkä, ja onnesi voi muuttua.
Sinun pitää luottaa minuun.
Sinua pilkanneet jumalat ovat pilkanneet minuakin.
Näytän sinulle.
Kun viimeinen titaani kuoli -
ja sen veri iskeytyi mereen,
jättiläiset syntyivät.
Mutta jumalia petettiin.
Vielä kamalampi hirviö syntyi sinä päivänä.
Emme uskalla edes sanoa sen nimeä.
Siitä tuli vahvempi kuin jättiläisistä ja titaaneista yhteensä.
Suuri käärme Pyton vakuutteli pedon odottamaan -
ja kasvattamaan voimiaan.
Se ei puuttunut asioihin jättiläisten puolesta.
Sota riehui, ja jumalia ja jättiläisiä kuoli,
mutta maailman pahuus ei vähentynyt.
Siksi hirviö jatkoi kasvuaan,
kunnes tapahtui suuri välienselvittely.
Syntynyt taistelu oli ennennäkemätön.
Lopputulos oli epävarma -
loppuun asti.
Alistimme lopulta pedon ja vangitsimme sen Etnavuoren alle.
Koska se oli elementaalinen, emme voineet tappaa sitä.
Kutsuimme noituutta ja magiaa idästä, Anatoliasta.
Tänne peto vangitaan,
mutta yksikään elävä sielu ei voi sanoa sen nimeä.
Jos joku tekee niin, se saa taas elämän hengen -
ja herää loitsuni vallasta.
Noitajumalatar vangitsi pedon voimat -
timanttiin -
eli suureen Eleusiin kiveen.
Mutta Zeus ei halunnut käyttää sitä.
Hänestä jumalten viisaus ei riittänyt siihen.
Eivätkä he olleet kyllin hyviä hallitakseen koko maailmaa,
kuten isämme ja hänen isänsä olivat tehneet.
Siksi Zeus päätti,
että maailman kolme valtakuntaa jaettaisiin -
ja kivi annettaisiin Taivaiden valtiaalle.
Mutta ahneus nosti päätään.
Lopulta Zeus ei voinut luopua kivestä eikä sen voimasta.
Hän ja Hera keksivät keinon saada taivaat haltuunsa.
Se muutti kohtaloni pysyvästi.
Kuten setäsi ahneus muutti omasi.
Miksi kerrot tämän minulle?
Annoimme kohtalon päättää tulevaisuudestamme.
Päädyimme molemmat fyysisesti sidotuiksi valtakuntaamme -
emmekä jättäisi sitä pitkäksi aikaa.
Valitettavasti -
sain selville, ettei se ollut reilua,
ja paljastan sen muille Zeuksen oikeudenkäynnissä.
En...
En ymmärrä.
Mitä tiedät Zeuksen syntymästä ja valtakunnasta, jonne Gaia piilotti hänet?
Se on sama valtakunta, jonne hän vei kiven.
Voit mennä sinne, koska suonissasi virtaa jättiläisten verta.
Kärsin mieluummin ikuisuuden -
kuin suostun pelinappulaksi.
Tekstitys: Petri Nauha