Zachraň ho.
Najdi ten meč.
Najdi Bronzového obra.
Zachraň svého bratra.
Přidej se ke mně, bratře.
Dočkáme se naší pomsty a ukončíme vládu bohů.
Mají víc chyb než my.
Zničili naše životy.
Naše matka je kvůli nim mrtvá.
Nechceš její smrt pomstít?
Buď jsi se mnou,
nebo proti mně.
Dostal, co si zasloužil.
Možná.
Zabil tvou matku.
Sudičky tě volají.
Herone.
Seraphim byl možná monstrum, ale v jedné věci měl pravdu.
Bohové mají víc chyb než my.
Proč bychom je měli poslouchat?
DIOVA KREV
Můj dvojzubec jsi používal dobře.
Kdo jsi?
Hádes.
Je to mnohem horší, než si dokážeš představit.
Můžu ti ale pomoct.
A zachránit tě před osudem, který tam na tebe čeká.
Musíš pro mě udělat jednu jedinou věc.
Poklekni.
Co chceš?
Spravedlnost.
Nechceš být konečně volný?
Přesně to ti nabízím.
Proč bych ti měl věřit?
Protože ti, kdo zničili život tobě,
ho zničili i mně.
A co si budeme povídat, nemáš na výběr.
Buď tě čeká věčný soud,
nebo já.
Volím si věčný soud.
Dej mi ruce.
Pohyb.
Víš, kdo jsme?
Králové,
kteří soudí.
Poslal jsi nám sem spoustu lidí.
Víc než kterýkoli jiný, jenž byl narozen jako smrtelník.
Teď i tebe,
stejně jako ty, co jsi nám sem poslal, čeká poslední soud.
Tohle je jen malá ukázka zloby, kterou jsi po světě rozséval.
Takové krveprolití jsme neviděli od dob 30 tyranů.
Vraždil jsi vinné i nevinné.
K tvému rozlícení
stačila pouhá asociace.
A pak je tu ta věc s tvou matkou.
A bratrem.
Když jsi je poprvé potkal, netušil jsi, kdo jsou.
Ale jejich utrpení ti nebylo cizí.
Jako dítě jsi ho zažil.
Ale místo toho, aby ses slitoval,
snažil ses vytvořit stejnou bolest a děs, které jsi zažil.
Abys zažehl oheň v tom, kterého jsi chtěl přeměnit.
Ale toto břímě nepatří jen tobě.
Sdílí ho s tebou někdo další.
A přestože byl tvůj život naplněn hrůzou,
našlo se v něm i trochu dobra.
S ní jsi ukázal pravé filotimo.
Troufal bych si říct, že i agapé.
Viděl jsem léta brutality vykoupená jediným skutkem.
Jeden opravdu dobrý skutek dokáže víc než mnoho za celý život.
Tvůj osud je jasný.
Lituješ svých hříchů?
Ne.
Poslouchej, Seraphime.
Všichni lidé chybují.
Ale ti dobří ustoupí, když vidí, že se vydali špatným směrem.
Napraví zlo, které napáchali.
Jediným opravdovým zločinem je pýcha,
kterou ses ty provinil.
Lituj svých hříchů, ať se nad tebou můžeme smilovat.
Odmítám jich litovat.
Nebuď hlupák.
Když jich nebudeš litovat, tvůj trest bude mnohem horší.
Nic od nich nechci.
Ani od tebe.
Měli bychom tě svrhnout do propasti.
Ne.
Budeš navěky trpět v Tartaru.
Snad ti tvůj osud vyžene pýchu z duše.
Můžu něco říct?
Jste zbabělci.
Jak si dovolujete mě soudit, Diovi bastardi?
Nechte ho mluvit.
Narodili se jako králové.
Království jim předali jejich otcové.
A co jste udělali?
Kolika lidmi jsi nakrmil Minotaura, králi Mínoe?
A co ty, králi Rhadamanthe?
Dal jsi svému lidu svobodu?
Nebo byla tvá touha sklidit to, co zaseli jiní, příliš silná?
A nesmíme zapomenout na zbožného krále Aiaka.
Zeus udělal z mravenců lidi, kterým jsi pak vládl.
Ale byli na tom líp, když byli hmyzem než tvými poddanými.
Pokud podsvětí odkrývá pravdu, pak je tu něco, co nemůžete popřít.
Vraždil jsem a drancoval, protože nikdo neměl svobodu.
Nikdo nebyl v bezpečí.
Ve vašich zanedbaných královstvích nešlo přežít a žít jako slušný člověk.
Myslel jsem, že když ti přinesu světlo ze země,
najdeme v něm útěchu, ale...
Kdykoli ho vidím, připomene mi, že zase odejdeš.
Jak to šlo se Seraphimem?
Našemu druhu vůbec nedůvěřuje.
A divíš se mu?
Ne.
Nedivím.
Takže s naším návrhem nejspíš nesouhlasil.
Ne.
Nebude snadné přesvědčit ho o opaku.
Něžný přístup často uspěje tam, kde síla selhává.
Možná byste našli společnou řeč v utrpení, kterým jste si oba prošli.
Nikdy neměl otce.
Možná mu jím můžeš být ty.
Zima skončila.
Musím se vrátit na horu Olymp.
Zklamal jsem tě.
Když dvě duše mají být spolu...
Řekni to.
Nic je nerozdělí.
Přesně tak. Nějak to vyřešíme.
Pro tebe.
Pro osamělé noci, které tě čekají.
Díky, Zagree.
Kde je Meli?
Pojď sem, chci se rozloučit.
Promluvím s ní.
Meli.
Zlatíčko.
Jestli jsi opravdu ten nejmocnější bůh,
tak proč musí odejít?
Tvůj otec je mocnější, než si dovedeš představit.
Ale taky je spravedlivý.
Co vždycky říkáme?
Nejmocnější bojovníci jsou trpělivost a čas.
A k čemu mi to je?
Nechoď. Prosím.
Než se naděješ, vrátím se.
Dobře?
Pojď ke mně.
Mám tě ráda.
Tohle je naposledy, co nás opouští.
Přísahám.
Poslouchejte tatínka a nezlobte ho.
Ne!
- Ne! - Maminko!
Na žízeň je nejlepší voda.
Stačí se zeptat jeho.
Nestojím o tvou pomoc.
To možná ne, ale potřebuješ ji.
Ne.
Spíš ty potřebuješ moji pomoc.
Jinak bys tu nebyl.
Máš pravdu.
A naprosto chápu, proč mi nevěříš.
Ale já nejsem jako oni.
Vždycky jsem se ti snažil pomáhat.
To já ti na té pláži šeptal do ucha.
To já ti radil, abys snědl maso z ostatků toho Giganta.
Najez se mého masa a zachraň se.
Chtěl jsem ti dát moc.
Abych ti pomohl povstat a přežít.
Proto jsem dovolil, aby tě můj dvojzubec poslouchal.
Aby ses mohl bránit a nahánět zlým lidem strach.
Měl jsi mě nechat umřít.
Ne.
Závod je dlouhý a tvá budoucnost se může změnit.
Musíš mi ale věřit.
Ti bohové, co tě očernili, očernili i mě.
Ukážu ti to.
Když padl poslední Titán...
a jeho krev zředila moře...
zrodili se Giganti.
Ale bohové byli oklamáni.
Protože toho dne se zrodilo ještě jedno, mnohem horší monstrum.
Monstrum, jehož jméno se neodvažujeme vyslovit.
Časem bylo silnější než Giganti a Titáni dohromady.
Velký had Python to monstrum přesvědčil, aby vyčkávalo
a nabíralo na síle.
Ale Gigantům na pomoc nepřišel.
Válka zuřila a umírali v ní jak bohové, tak Giganti.
Ale zlo nebylo ze světa vymýceno.
A tak monstrum dál rostlo,
až nakonec přišel čas velkého zúčtování.
Následovala bitva, jakou svět do té doby neviděl.
Její výsledek byl nejasný
až do úplného konce.
Nakonec jsme monstrum porazili a uvěznili ho pod Etnou.
Ale protože to byl živel, nemohli jsme ho zabít.
Proto jsme povolali čarodějku z Malé Asie.
Zde bude to monstrum uvězněno.
A žádná živá duše nesmí vyslovit jeho jméno.
Pokud by to někdo udělal, vdechl by mu zpátky život
a probudil ho z mého zakletí.
Bohyně čarodějka ukryla moc tohohle monstra
do diamantu.
Do Eleusinského drahokamu.
Ale Zeus nechtěl být tím, kdo ho bude ovládat.
Nevěřil, že je na to kterýkoli bůh dost moudrý.
Nebo dost dobrý, aby mu byla svěřena vláda nad světem,
jak to měli naši otcové a otcové našich otců.
Proto Zeus rozhodl,
že svět bude rozdělen na tři říše
a ten, kdo vládne nebesům, bude vlastnit i tenhle drahokam.
Ale chamtivost nezná mezí.
Zeus se nakonec nebyl schopen drahokamu a jeho moci vzdát.
Takže si s Hérou zajistili vládu nad nebesy.
Což mi navždy změnilo osud.
Stejně jako chamtivost tvého strýce změnila ten tvůj.
Proč mi to všechno říkáš?
Dohodli jsme se, že necháme rozhodnout osud.
A že každý z nás bude se svou říší fyzicky svázán,
aby ji nemohl opustit na příliš dlouho.
Ale já jsem bohužel zjistil,
že to rozhodnutí osudu nebylo férové.
Což odhalím při Diově posledním soudu.
Ale...
Nechápu to.
Co víš o Diově narození a o říši, kde ho Gaia ukryla?
Je to stejná říše, ve které se teď drahokam nachází.
A ty do ní můžeš vstoupit,
protože ti v žilách koluje krev Gigantů.
Radši budu celou věčnost trpět,
než abych byl zase loutkou.
Překlad titulků: Lucie Jágr Tatransky