- Je moc brzo. - Klid, dítě.
Dýchej.
- Počkat, kam to jde? - Vzbudit krále.
Ne! On mé dítě zabije!
Prosím.
Vzpomeň si, co jsi slíbila.
Už vidím hlavičku.
To je ono! Ještě jednou, zatlač. Ano.
Je to chlapec?
- Ano, můj pane. - Dej mi ho.
Počkejte.
Bude to lev.
Další dítě.
Další chlapec, můj pane. Ještě silnější než ten první.
Ukažte mi ho.
Ne, prosím.
Našla jsem dvě placenty, pane.
Co to znamená?
Že jsou dva otcové.
Takže je to pravda.
Udělala jsi ze mě paroháče.
Ne!
„Vylez na vrchol této hory. Tam najdeš růžový keř.“
Co to dělám?
To byla ztráta času.
Nedá se to kovat.
Ale dá.
Když znáš tajemství oceli.
Viděl jsi někdy tento znak?
Dva okřídlení koně na zadních, kteří se dotýkají předními.
Je to znak Korintu.
Kde jsi ho viděl?
Ve snu. Nedávalo to smysl.
Sny nás můžou klamat.
Podívej, něco ti ukážu.
Máme tady noční můry. Ty přináší Fobétór a pramení z toho, čeho se nejvíc bojíme.
Pak tady máme iluze, které nás klamou a matou.
Ty přináší velký podvodník Fantasos.
A pak existují zjevení pravdy, která přináší Morfeus,
velký okřídlený bůh snů.
Ta nám mají připomenout, co jsme zapomněli.
Oneirové, Sny, jsou žárlivá stvoření. Pořád se snaží jeden druhého překonat.
To zní hůř než bohové.
PŮVODNÍ ANIME SERIÁL NETFLIX
Tady si chvíli odpočineme.
- Muži, do boje. - Vezměte si věci, jdeme!
Připravte se na bitvu.
Jsme blázni, že jsme tady zůstali.
Musím se tě na něco zeptat.
Měl jsem prapodivný sen.
Byla jsi královna.
To ale není možné, že ne?
Byla jsem vdaná. Za krále.
Ale to už bylo dávno.
Tak jak jsme se ocitli tady?
Neměli jsme na vybranou.
Za jakého krále?
Za krále Periandra.
Tyrana z Korintu.
Všechno bylo domluvené. Já do toho nemohla mluvit.
Nedlouho po našem sňatku jsem padla do oka jednomu bohovi.
Nejdřív jsem vůbec nic netušila.
Věděla jsem jen, že jeden den byl můj manžel laskavý a milující
a na druhý den byl chladný a ponižoval mě.
Svlékni se.
Napřed jsem si myslela, že má jen takovou povahu.
Jeden se mi hnusil…
a druhého jsem milovala.
Miluji tě.
- Dnes to myslíš vážně. - Samozřejmě.
O to je to těžší, když to vážně nemyslíš.
Pro mě slunce vychází i zapadá s tebou.
Bylo to k zbláznění. Nikdy jsem nevěděla, co čekat.
Kdo jsi?
- Cože? - Kdo jsi?
Vím, že nejsi můj manžel. Vím to už nějakou dobu.
Zasloužíš si znát pravdu.
Otče.
Vidí tě.
Pospěš zpátky.
Budu tady místo tebe.
Zdravím tě, drahá.
Kde jsi byl?
Byl jsem u Poseidóna.
Dno oceánu pocuchala hrozná bouře. Vyvrhla na břeh mrtvého obra.
Co budeme dělat?
Obři byli horší než divočáci, kteří ukájí všechny své touhy.
Měli jsme je vykastrovat.
Musí tě opravdu milovat.
Nikdy smrtelníkovi nezjevil svou pravou podobu.
Kdo jsi?
Apollón. Diův syn.
Neměj strach. Héře nic neřeknu.
Také jsem se narodil mimo manželství.
Stejně jako tvůj syn.
Jaký syn?
Oči žárlivé ženy jsou ale velmi bystré.
Co jsem to udělala?
Die, prosím tě, to dítě je nevinné.
Prosím.
Héra si povolala na pomoc Oneirony.
Uložila jim, aby se králi zjevovali ve snech.
A aby mu řekli, že bude mít dvojčata, z nichž jedno nebude jeho.
Král přísahal, že když porodím dítě, které nebude jeho, zabije ho.
Tvůj otec tě zachránil.
Na něj!
- Vetřelec! - Zaútočte!
Ach ne. Je mrtvý?
- Král zemřel! - Kdo je následníkem trůnu?
Ochraňte krále!
Ne! Můj syn!
- Tady mu bude lépe. - Ne, prosím…
Zeus nás ukryl tady
a vesnici zahalil tmou, aby nás Héra neviděla.
Proto si vesničané mysleli, že přinášíme neštěstí.
Temné mraky, které tvůj otec ten den přivolal, se nikdy nezvedly.
Neměl ale na vybranou.
Kdyby nás Héra našla…
zabila by nás.
A co můj bratr?
Myslela jsem, že usedne na trůn.
Mýlila jsem se.
Zavraždil ho jeho strýc, který toužil po koruně.
Toho lituji nejvíc. Že jsem tam pro něj nebyla.
Celé roky jsem si myslel, že jsme sami.
Měl jsem ale bratra.
Mrzí mě, že jsem ti to neřekla.
Jak se jmenoval ten, kdo ho zabil?
Neohlížej se do minulosti, Herone. Dívej se dopředu.
Jsi Diův syn.
Ten staroch pro nás udělal víc než kdy Zeus.
Ty to nechápeš.
Co na tom nechápu?
Kdo mi dal do pořádku zlomenou ruku?
Když jsme hladověli, kdo nám vždy přinesl králíka?
Nic nemá, ale přesto nám pomáhá.
Ne.
Ten staroch je Zeus?
Je to můj otec?
- Je to zbabělec. - To neříkej.
Je to zbabělec, protože tě opustil.
Nechal tě žít jako psa. Nechal na tebe házet kameny.
Najdeš adamantinovou rudu,
ze které ti vyrobíme meč jako žádný jiný.
- Co to je? - Vypadá to jako mapa v mapě.
- Jakým je to jazykem? Umíš to přečíst? - Ne. Znám ale někoho, kdo to umí.
- Chirón Moudrý. - Tvůj starý učitel?
Do střehu.
Ty…
Dej nám tu mapu!
Jestli mě skutečně miluješ, udělej, co jsi slíbil.
Vezmi nás odsud pryč.
Nemůžu.
Jsem tak hloupá.
My odsud nikdy neodejdeme, že ne?
Bojíš se Héry víc, než mě miluješ.
- Dej se k nám, nebo zemři. - Radši zemřu, než být démonem.
- Dej se k nám, nebo zemři. - Háde…
Najděte ji. Nesmí nám s tou mapou utéct.
Slyšel jsem, že mě hledáš.
Že máš nějaké otázky.
Všechno, co ti matka řekla, je pravda.
Jak jsi jen mohl?
Celé ty roky…
Každý den trpěla.
Jak jsi mohl jen nečinně přihlížet?
Nemám pro tebe dobrou odpověď.
Kéž bych měl.
Doufám, že mi dokážeš odpustit.
Odpustit?
Už tě nechci nikdy vidět.
Utíkej!
Překlad titulků: Lenka Večerková