Каміль!
Це ж треба. Неймовірний збіг, чи не так?
Я зупинився в цьому готелі.
До речі, у мене цілий день не виходила з голови е…
…наша розмова, бо мені здалося, що ви могли сприйняти за грубість те, що я не
дав вам договорити…
Знаєте… Е… Все має пояснення.
Якщо дозволите, я…
-Щойно розлучився, і пообіцяв собі… -Мені цікаво, що ви собі пообіцяли, чесно.
Так.
Але зараз я здамся вам грубою…
Чесне слово, я дуже поспішаю – спізнююся на концерт.
Що як я складу вам компанію і розповім по дорозі?
Заходь.
Пригнала мотоцикл?
Ключі.
Куди їдеш?
Я маю справи. Берлін доручив. Ключі.
То куди?
Повернути чашу. А от ти залишишся стежити за екранами.
Там нікого, бовдуре.
Повернуться.
І як ти повернеш чашу?
Почекаю, коли священик вийде.
Заведу мотоцикл, під’їду, щипну чашу і чао.
Ясно?
Якою рукою щипатимеш?
Треба вести мотоцикл, тиснути щеплення. Я впевнена, що чаша до біса важка. Це як
щипати портфель.
Я їду з тобою, і крапка. До того ж, мотоцикли це моє.
Як вам це сказати… Е… Я пообіцяв собі якийсь час не зближуватися з жінками.
Не проти, якщо я вберуся? Я збиралася переодягтися по дорозі.
Ні, ні, ні. Звісно не проти.
Е… Скажімо так, я приїхав сюди… Насолоджуватися самотністю, ні… Е… Спокоєм
самотності.
Адже моєму серцю бракувало умиротворення.
Вам це не здається шовіністичним?
Ні. Нічого такого. Запевняю вас, це більше питання чистого самозахисту.
Проте після нашої зустрічі я, е… Раптом усвідомив…
Невже ти так суворо караєш себе через невдачу? Га?
І відмовляєш собі у можливості зустріти надзвичайну жінку?
Особливу жінку? У світі чотири мільярди жінок.
Можливість зустріти ту, яка тебе по-справжньому захопить, дуже низька.
Не можна втрачати ці можливості, ось чому…
Я вибіг з готелю як божевільний, побачивши вас. Я просто зіштовхнувся з вами перед,
е… Можна?
-Так. -І…
І… І тому я тут.
Merci.
Bonsoir!
КЛУБ "ОПЕРА"
ПАПЕРОВИЙ БУДИНОК БЕРЛІН
Рушай.
Гальмуй, гальмуй, гальмуй!
Колишні в’язні.
Таксі!
Зараз!
Трясця! Не відпускає!
Victor, le père!
Le calice!
-Хапай сумку! -Le calice!
Le calice!
Victor!
Allez, on y va!
Niques-les!
Дідько, біжи!
Розійдіться! Дідько, розійдіться!
Рою!
Mais qu'est-ce que vous faites?
Ça va?
Їдьмо, їдьмо!
Dégage, putain! Dégage-toi, putain!
Vous êtes fous?
Ferme ta gueule!
Tu as faille ecraser ma fiancée!
C'est quoi ça?
Dégage! Dégage, putain!
Трясця!
-Pousse-toi, putain! -Dégage!
Arretez!
Pousse-toi, allez!
Sauvages!
Arrete ça!
Fils de pute!
Стіл, стіл, обережно!
Дідько, стіл!
-Courrez! -Рою! Замовкни! Стули пельку!
Обережно! Обережно!
Обережно!
Весілля й похорон. Як у фільмі.
Паркінг.
Гей!
Diable, sors d`ici!
Вниз.
Ils sont où, putain!
Sors de là, fils de pute!
Vous êtes morts!
Якщо ворухнемося, вони почують кроки.
Ні, якщо буде шумно.
Attends, attends, attends.
J'entends un truc.
Зустрінемось на сто двадцять третьому. Йди туди. Повторюй за мною.
C'est quoi ça?
Putain, c'est quoi ça?
Putain, c'est quoi ce bordel de merde?
Vas voir. Check par là.
Allez… Sors de là.
Merde!
Агов!
Чорт.
Привіт.
Що тепер?
Вкрадемо машину й забираймось.
Тільки потрібна стара, без протиугінної системи. Як он та.
Ходімо?
Дідько!
Заводь її!
Не можу! Сигналізація заблокувала систему запалювання!
Що робити?
Вони йдуть.
Лізь назад. Хутко.
БРУД
Я не була впевнена, що ти тут впишешся, але…
Вписався не те слово.
Це через краватку?
Люблю одягатись елегантно навіть у супермаркет.
Без образ, але ти не схожий на тих, хто ходить у супермаркети.
Ти схожий на тих, хто живе у готелях.
Хто подорожує світом, відвідує музеї.
П’є вино на виноградниках.
І я впевнена, ти вперше в житті п’єш пиво з пляшки.
Це так.
Ненавиджу пити з пляшок, що в ящиках, на складах, у вантажівках, переходять з рук
до рук, а потім торкаються твоїх губ.
Але зараз чомусь смачно.
Вип’ємо за це.
За смак.
Вони пішли?
Я їх не бачу, але ми їх тут не чекатимемо.
Спробуймо з тією машиною.
Дідько, так!
Їдь, їдь, чорт, їдь!
-Voilà, cette conasse. Fils de pute! -Твою ж…
Сокира! Швидко, Рою!
Обережно, обережно!
Дідько.
Гаплик.
Вставай. Ходімо.
Vas-y, cours, ma poule, cours.
Цей вечір був е… Надзвичайний.
І особливий.
Е… Сподіваюся повторити, коли я наступного разу буду у Парижі.
Наступного разу я відведу тебе туди, де можна випити з кришталевих келихів.
Для цього треба мати мій номер…
Але я не маю ручки.
Гарних снів.
Що? Йдемо пірнати?
Я думала це Камерон.
Якраз шукаю, вчора дав їй мотоцикл.
Щойно пішла.
А мотик?
Не знаю, може-е забрала.
Гаразд, бувай здоровий.
Чекай, чекай. Не скажеш навіщо окуляри?
Це окуляри віртуальної реальності.
Оце кру-у-уто. Це гра?
Ні, це не гра, а симуляція.
Я ще не закінчила її програмувати. Ні, ні, не чіпай. Обережно, це крихке.
Програмувати? Ти проектуєш зображення в окулярах?
Так.
Я в шоці, подруго, дозволь мені їх одягти.
Ні.
Я не вийду з кімнати. Прикую себе до ліжка.
Ну ж бо.
Будь ласка.
П’ять секунд.
Це в біса кру-у-уто!
Дідько, який вид.
М.
Який колір води.
Занзібар.
Відпад.
Чому я не рухаюсь?
Бо на тобі нема сенсорів. Зачекай.
Не знаю, чому ти злодійка. Ти маєш бути як мінімум у НАСА. Ти до біса розумна.
Ось так.
А це навіщо?
Це сенсори руху.
Що?
Е… Треба прикріпити е… Сенсори на живіт і на спину.
А, так, авжеж.
Так.
Ні. Спадає.
Через олійку.
Зараз, чекай.
Проблеми нема.
-Ось так. Добре, е… Повернися. -Так.
Сюди.
Готово.
-Все? -Угу.
Так?
Так.
Тепер рухаюсь. Диви, диви, диви. Мурашки по шкірі. Торкнись, торкнись. Торкнись.
Так, так. Мурашки, так, так.
Здуріти.
Ти ця дівуля?
Все, досить, все, все.
Минуло більше п’яти секунд.
Це ти, так?
Мій аватар.
Ти дивився у дзеркало.
Я так думаю, це ескіз, бо ти ще над ним працюєш, але…
Я помітив, як через ту круту міні-сукню виднілися твої кількасантиметрові соски.
Бачиш? Завжди одне й те саме, як не волосся, так соски. Повернися.
Що я сказав?
Йди геть. Коли прийде Камерон, скажу, щоб тобі подзвонила. Бувай.
Вибач за дурниці.
Тільки одне питання. Для чого твій винахід?
Це паралельна реальність.
Люди не завжди можуть провести відпустку в якомусь ідилічному місці зі
своїми друзями.
Наприклад, що тобі подобається? Любиш ходити у клуби?
Я король танцполу.
Тоді-і… Ти можеш танцювати у найкрутіших клубах.
Одягаєш окуляри, і все відчуваєш як по-справжньому.
Та це не справжнє. Ти тут, у кімнаті.
Але твій мозок це сприймає як реальність.
Ти танцюєш, спілкуєшся з людьми з різних країн, випиваєш з ними.
І всі твої відчуття справжні.
Ти створюєш дивовижний світ, розумнице.
Ти геній.
Я піду у крипту, добре?
Добре.
Коли збиралися розповісти?
Слухай, це було завдання Берліна, ми не мусимо тобі нічого розповідати.
Ми дзвонили йому всю ніч.
Він не відповідав.
Вперше вийшов у місто, Рою, і що влаштував, га?
І я не про те, що ви проникнули у дім Поліньяка,
а про те, як ви священика протягнули по землі десять метрів…
Вкрали машину просто посеред весілля…
Напали на екс-в’язня…
…Знищили кілька машин на паркінгу… Двад…
Et voilà le croissant.
Двадцять шість сигналізацій спрацювало.
І ви берете на сніданок un croissant con un café au lait, наче нічого не сталося.
Ми були вдвох…
Але це нелегко – вкрасти чашу у цих горил тілоохоронців.
Добре, тоді… Замовимо яйця-бенедикт і всі трохи відпочинемо. Га?
Monsieur!
Якщо не станеться диво, ми всі опинимося у французькій в’язниці суворого режиму.
Щось нагадує?
Як ти її забрав?
Опівночі до мене прийшов священик наляканий до смерті.
Сказав, що не поїде ані в Порто, ані в Сантьяго, і що ми праві щодо безпеки.
Що якісь мерзотники хотіли його обікрасти, що у нього болить спина.
Сказав, щоб ми продовжували розкопки, а він візьме відпустку на тиждень, бо не має
сил навіть на проведення меси.
Отже тепер… Гарна новина – маємо сім днів на риття тунелю.
Тільки ти розбудиш Берліна.
Зараз.
Як ти?
Добре.
Бракувало адреналіну.
Ти не мусиш тут бути, Камерон.
Я сказала Берліну, що піду до кінця. Так і буде.
Слухаю.
Алло.
Це Каміль.
Знаєш, сьогодні я прокинулася, і…
Одразу розсміялася.
Оце видовище – співак на плечах у чоловіка в костюмі з метеликом на
панк-концерті.
Дякую, що подарував мені цей образ.
Прошу.
Я пішов би з тобою у фраку на страйк портовиків, якби ти попросила.
Я на балконі. Дивлюся на твій готель і… Мені цікаво, чи ти досі там.
Я досі тут.
Ти хотіла б разом поснідати?
Перш ніж я відповім, я маю дещо сказати. Я заміжня.
Вже вісім років.
Проте вчора я відчула з тобою такий зв’язок, який трапляється лише раз у
житті.
Ти говорив про чотири мільярди жінок, але також є чотири мільярди чоловіків.
І так само важко зустріти такого…
…якого хочеш взнати краще.
В життя якого хочеш зазирнути.
Спершу кажеш, що заміжня, а потім, що хочеш мене пізнати.
Я не хотів би помилково зрозуміти це пізнання.
Я спробую пояснити тобі краще.
Скільки днів ти ще проведеш у Парижі?
До завтра.
Шкода, що так мало часу.
Та-а-ак, чудовий ультиматум.
Добрий день.
Ро-ою, ти щойно пропустив легендарний момент. Ходи, ходи сюди. Вип’ємо, Рою.
Трошки тобі і трошки ще мені.
За те що повернули чашу?
Ні, ні, друже, ні, ні. За неї.
Рою…
Вона подзвонила.
Дружина Поліньяка?
Не зациклюйся на дрібницях, Рою, заради Бога!
Найважливіше те, що відлік почався.
Я щойно поставив їй шах. І тепер лишилося подивитися…
Якою фігурою вона піде. Я впевнений, що вона подзвонить не пізніше ніж за три
години. Які три години?
Це Каміль.
Можна увійти?
Думаю, що краще не треба.
Ти мені сказала, що заміжня.
Якщо переступиш цей поріг, я не дам тобі звідси вийти до Різдва.
Каміль… Я не хочу чогось дрібного.
Я хочу виняткового.
І це не… Не вміщається у межі трикутника невірності.
Хіба це щось дрібне?
Ти знаєш? Бо я ні.
Я намагаюся жити на повні груди.
Іноді вночі не можу заснути. Тоді встаю і йду у бар.
Бесідую з тисячами людей, п’ю текілу, танцюю як божевільна.
Йду додому щасливою…
Бо прожила щось несподіване.
Багато людей лишаються у ліжку, крутяться, не сплять…
А я виходжу і беру від життя все.
Як можна залишатись під тією стелею
Коли є такі люди як ти… Які з’являються, коли на це не очікуєш?
Однак… Я приймаю твою відмову.
І мені приємно, бо це значить, що ти добрий і чесний.
Au revoir.
Сподіваюся, ми ще колись зустрінемося.
Ти правильно зробив.
Хай жіночка визначиться, так?
Рою…
У номері повно камер і телескопів, направлених на її дім, через це я їй
відмовив!
Так.
Я їй відмовив.
Каміль! Зачекай!
СІМОН
Твоя черга.
Щось сталося?
Якщо чесно, так. І мені треба поговорити з кимось моєї статі.
Розповідай.
Я завжди чітко знала, що мені в житті подобається, а що ні.
М? Книжки: люблю класику, ненавиджу бестселери.
Їжа: я люблю мусаку і терпіти не можу смажену їжу.
Чоловіки: мені подобаються розумні, цікаві, гарно виховані.
Не терплю вульгарних, які кажуть дурниці і непристойності.
Цих зверхніх хлопців, які витрачають життя на селфі своїх голих торсів і мотоциклів.
Розумієш, про що я?
Здогадуюся.
Усьому цьому грець.
Цей тип у огидний, невихований, але якимось чином під’єднався до частини мого…
…мозку, чи нервової системи, назвімо це інстинктом.
Про кого ми говоримо?
Про Брюса.
Подобається Брюс?
Ні.
Подобається.
Ні, не подобається, ні. Ні, ні, просто…
Коли бачу його брудного і спітнілого, я відчуваю… Як кидає в жар.
Помічаю прискорення серцебиття і і ускладнення дихання.
Знаєш, про що я? Це відчуття, ніби в легенях недостатньо кисню.
З тобою таке вже бувало?
Просто не-не-не так.
Коли у я заплющую очі…
Я бачу, як він поливає себе водою у катакомбах…
…Як вода стікає його шкірою…
А ланцюжок з якорем, який він носить…
Щоразу, коли він рухається, він б’ється об його груди, і… Робить «тук-тук, тук-тук».
Цей образ як… Як петля, як гіф. Тук-тук… Наче мене кличуть. Тук-тук, є хтось вдома?
Є ще подібні образи?
Його гумка.
Яка гумка?
Одного разу я побачила,
як вона стирчить над його штанами.
Біла гумка від трусів.
Тепер мені ввижається їх марка.
Яка саме?
«Вовк». Багато разів по всій гумці повторюється «вовк, вовк, вовк, вовк».
А далі сталось зовсім неочікуване. Уявляєш…
Він луснув тебе по дупці.
Ні. Дурепа.
Мені почав… Почав подобатись його запах.
Який запах?
Ну він пахне. Коли поруч, коли проходить повз, я його відчуваю.
Що саме? Одеколон?
Ні. Він ним не користується. Здається.
Він радше пахне…
Як-к… Чоловік. Якось… Якось грубо, феромонами. Не знаю.
Мала, це піт.
Може й піт, але він завжди був мені огидний. А коли повз проходить Брюс, я…
Вдихаю.
Вдихаєш?
Цим він витирався.
Кейло.
Я хотіла його випрати з рештою одягу, але залишила.
Я не знаю, що роблю, Камерон, це був дивний імпульс. Не знаю, що зі мною.
Жінко, не треба драматизувати.
Що поганого в тому, що тобі подобається Брюс?
Навіть не знаю… Для початку, він хлопчик.
Йому двадцять чотири, а мені тридцять шість.
Що робити?
Якщо…
Тобі хочеться з ним переспати, зроби це.
А потім забудь. Якщо боїшся проблем, тоді не треба.
Секс – це весело, а от любов – не дуже.
Чому ти так про любов?
Бо це хвороба з різними фазами.
Тривожно шукаєш, боїшся втратити,
і в депресії, коли тебе кидають.
Знаєш що я роблю, щоб від чогось відволіктися?
Що?
Танцюю.
А навіщо?
Вставай, влаштуємо вечірку.
Ну ж бо, Кейло, вставай.
Ні.
Так, Кей-Кей, вставай.
Ні, ні.
Я не люблю алкоголь, зовсім.
Так, відкрий рота. Ось так.
М-м, мм.
Що я чую? Невже музончик?
Ми вже лягаємо спати.
Брю-ю-юс!
Ну ж бо.
Г’юстоне, у нас проблема.
Виправлю.
О.
Ні, ні, ні. Тримай.
Ну ж бо, залишся.
Ро-о-ой!
Лише на одну.
Заходь.
Все гаразд?
Мені трохи хочеться вирвати.
Ай, Кей-Кей.
-Ах. -Зараз.
Агов, як справи?!
Ми це зробили!
Тунель буде закінчений,
коли ми упремося в цегляну стіну, яка приведе нас до нашої мети.
До аукціонного дому.
Яка це стіна?
Це підпірна стіна будинку.
Ми її зламаємо, щоб потрапити в аукціонний дім.
Ми не скористаємося броньованими дверима, щоб потрапити у сховище.
Ми зайдемо ззаду.
Де не очікують.
Щоб потрапити до задньої частини сховища, ми заліземо у повітряну камеру і у зону
обслуговування.
Туди де труби, ящики, електричні з’єднання і каналізація.
Там ми
наштовхнемося на стіну з бетонних блоків,
яка захищає передкамеру сховища.
Ми розріжемо залізні вузли
які об’єднують ці бетонні блоки.
Та поки що не чіпатимемо сам бетонний блок. Даміане, чому?
Тому що всередині цієї передкамери
встановлені дві камери спостереження, які передають зображення на монітори охорони.
Два охоронці будуть такі ж як у решту днів, коли нема аукціонів.
Знудьговані. Один
на ресепшені біля входу. Другий
у підвалі
перед сховищем.
Тут ми підтвердимо
велич цього пограбування.
Розкриємо сховище, коли воно порожнє. Ч-чи не розкішна ідея? М?
Так матимемо більші шанси.
Треба відволікти двох охоронців від моніторів на три хвилини.
Це мінімальний час, потрібний щоб зламати камери.
Як це зробити?
Потрібен відволікаючий маневр.
Для цього треба добре взнати наших друзів – охоронців.
Ми вивчимо кожен рух цих двох, але перш за все – наріжний камінь життя кожного
охоронця…
Що на вечерю.
Je voudrais commander deux pizzas familiales de pepperoni.
О восьмій замовляють їжу з телефону ресепшену.
-Так? -З чим сьогодні замовив?
З пепероні.
-Піца. -Здебільшого піца.
У зоні обслуговування знаходяться кабелі стаціонарного телефону, до яких Кейла вже
підключилася.
Тс.
Вітаю. Чим вам допомогти?
Вітаю. Я хотів би замовити дві сімейних піци з пепероні. І два пива.
Чудово. Назвіть адресу.
Аукціонний дім "Ше В'єно".
14, Rue de Turenne.
Дякую. До побачення.
Дякую.
Тут починається шоу.
У зоні обслуговування є у «чиста зона».
Там ми залишимо брудний одяг вкритий рештками і пилом з катакомб і одягнемося у
стерильний комбінезон.
Нікому не заходити у передкамеру, і тим паче у камеру
без комбінезону і рукавичок. Відбитки, рештки бруду, вії, які ви залишите – це
носії ДНК,
через які весь план піде коту під хвіст.
Весь цей час ми будемо
готуватися,
але головне…
Півтори години?
Виводитимемо з себе охоронців.
Холодна їжа…
Це піца з баклажаном. Ще й холодна!
Не те замовлення.
Et pourquoi c'est pas des familiales?
Лимонад?
Такі речі часто нас сильно дратують, коли ми голодні.
Je vais pas te payer ça.
Ти не хочеш платити?
Ти заплатиш. Зараз же. Перш ніж повернутися до зоопарку.
Зрозумів, щуряча пико?
Коли кур’єр погано говорить твоєю мовою, і до того ж…
…грубить і задирається, він жахливо дратує…
Що?
«Ква»?
Ти що, жаба?!
Він покличе колегу,
а нам саме це й потрібно.
Піднімися. Тут проблема.
Проблема? Яка проблема?
Коли охоронець
залишить пост, почнеться другий акт нашого спектаклю.
Ми готові.
Матимемо
рівно три хвилини на виконання.
Це дуже мало. Це ризик.
Що для тебе ризик, те для мене емоції і адреналін, люба Кейло.
Добре, Алене. Йду.
Зараз.
Цієї миті бульдозер витягне бетонний блок
як деталь пазлу.
І ми потрапимо у передкамеру.
Камери спостереження
вловлять наш візит.
А Брюс…
Покликав іншу мавпу на захист?
…вдаватиме нахабного кур’єра, щоб охоронці вас не побачили.
Ні, не торкайся мене. А? Ти розумієш чи… Ou je te parle en chimpanzé?
М? Га?
А тут двері.
Так. Це наша Ахіллесова п’ята.
Якщо їх хтось відчинить, ми пропали. Під час пограбування неможливо контролювати
все.
Лишилось дві хвилини тридцять секунд.
Тягни час якомога довше.
Виводь їх з себе, поки не закиплять.
-Алене… -Laisse ma matraque.
Поки Брюс тягне час, ми з Кейлою маємо нейтралізувати камери спостереження.
Кейло,
поясни нам технологічні деталі, будь ласка.
Передкамера – найбезпечніше місце.
Там знаходиться жорсткий диск з усією системою безпеки аукціонного дому.
Я зламаю чотири необхідні нам камери: На ресепшені…
То що? Ви платитимете?
…У передкамері…
-Шукаєш неприємності? -Він того не вартий.
Заспокойся.
Лишилося півтори хвилини.
…У холі сховища…
Алене…
Ви платитимете?
…і у сховищі.
Тут був приєднаний дріт, я не помітила.
Ти відрубала усі камери спостереження.
Агов? Ти як? Ти як?
Коли він нарешті заслужено дасть тобі у пику,
Ти з’їси шипучу пігулку, і в тебе піде ротом піна
як у прокаженого.
Що як вони викличуть швидку?
Чи поліцію?
І що скажуть?
Що вдарили кур’єра по голові через те, що їжа була холодна, і через травму у нього
стався припадок?
Вони його реанімуватимуть.
Алене, неси подушку! Швидко!
Хвилина п’ятнадцять.
Це замикання.
Спокійно. Знайди запобіжник і обійди його.
Не бачу. Не бачу!
Відкрий чорний ящик. Шукай запобіжник, який згорів.
Хвилина.
-Знайшла! -Їх забагато, нема часу, треба йти.
Якщо підемо, все одно спіймають, всі монітори вимкнені.
Ложку!
Ну ж бо.
Відкрий. Ну ж бо, ну ж бо.
П’ятдесят секунд.
Ну ж бо, ну ж бо.
Тридцять секунд.
Ну ж бо, ну ж бо, ну ж бо.
Ось цей.
De l'eau!
Ну ж бо, ну ж бо.
П’ятнадцять секунд. Швидше, дідько!
Ну ж бо, вставай.
Чудово. Вставай. Ну ж бо.
П’ять секунд.
Негайно йдіть геть.
Замовкни, Рою!
Так.
L'argent. Tiens.
Ось так. Ось так.
Ось так.
Час сплинув.
Виходьте, виходьте.
Йди, я закінчу.
Я сама.
Щойно ми отримаємо віддалений контроль над сигналом камер спостереження,
Виходьте якомога швидше.
Йди!
Merci.
До побачення.
Оце так. Неймовірно.
Дідько!
Бульдозер…
…поверне бетонний блок на його місце.
Якщо все пройде добре, Кейла отримає контроль…
над всіма камерами.
Тоді ми почнемо готуватися
до другого акту цього дивовижного ілюзіоністського номеру.
Як розкрити сховище зі стінами товщиною чверть метра?
Найважливіше – так, щоб цього не помітили…
…і щоб ми могли заходити і виходити, ніби через двері п’ятизіркового готелю.
Це завдання гідне самого Девіда Коперфільда.