Hunnen og hannen har det ikke godt.
Hannen fodrede mig engang.
- Jeg håber, han fodrer mig igen. - Hunnen skræmte min onkel i sit hjem.
Skræmte? Lavede han puha?
Ja, han lavede puha. Hun sigtede på ham.
Kan denne krigshandling bekræftes?
Jeg kræver vidneudsagn.
Det er bekræftet.
Jeg er vred.
Pis.
- Bliv, hvor du er. - Amy.
- Læg pistolen. - Rør dig ikke.
Jeg ringer til politiet.
Hvad fanden? Lad mig være!
Danny!
Pis.
Danny!
Pis.
Fuck. Hvorfor fik du mig til det?
Hjælp!
Pis.
PAUL, HVAD ER DER SKET?
HALLO? SIG, AT DU ER USKADT
ER DU OKAY? IKKE LEVERET
Pis.
VÆR SØD AT HJÆLPE MIG.
DANNY KØRTE MIG AF VEJEN. JEG ER FARET VILD.
IKKE LEVERET
Pis og lort.
Fandens også.
Vand.
Der kommer nogen. Gudskelov. Hallo?
Danny!
Fuck dig! Lad mig være!
Du kan lade mig være!
Du ødelagde mit liv!
Ødelagde jeg dit liv? Hvad?
Jeg ser måske aldrig June igen, din psykopat!
Min bror er død på grund af dig!
Hvad?
Er Paul død?
Det ved jeg ikke. Det tror jeg. Pis!
Danny, hvad skete der?
Strisserne skød ham.
Han prøvede at klatre over muren, og de skød ham.
Så du ham blive ført ind i en ambulance?
- Hvor mange gange blev han skudt? - Det ved jeg ikke.
- Jeg kunne ikke se det. - Så ved du det ikke.
Måske slap han væk.
Det er en mulighed, ikke?
Jeg ved det ikke. Jeg er faret vild. Jeg vil bare se, om han er okay.
Okay? Ved du, hvordan man kommer tilbage?
Jeg skadede min ankel, da du skubbede mig ned ad bakken,
så hjælp mig ud herfra, så viser jeg dig vejen. Jeg ringer ikke til politiet.
Hvor er din pistol?
Det ved jeg ikke. Den er væk.
Hvordan ved jeg, at du ikke skjuler den? Fordi du er lystløgner.
Fordi jeg ville skyde dig med den, din idiot.
Hallo! Kom tilbage!
- Nej. Brug pæne ord! - Du kaldte mig en løgner.
Jeg hjælper dig kun, hvis du bruger pæne ord!
Okay, okay, okay.
Der er et hospital ved afkørslen.
Han blev sikkert indlagt der.
Du skal ikke tale om Paul.
- Okay? - Jeg ville bare hjælpe.
Hvis jeg skal bære dig, må du ikke tale.
Fint nok.
Der er ingen dækning.
Hvad skal jeg gøre?
- Hvis han tror, han kan tage hende... - Gider du godt holde kæft?
Er det den rigtige vej?
Ja, jeg ved, hvor jeg skal hen. Gå hen mod de træer.
- Hvilke træer? De er alle træer. - Dem, jeg peger på, fjols.
Åh gud.
- Det føles, som om vi går i ring. - Det gør vi ikke.
Okay.
Har du noget at spise?
Ja. Vent.
- Tak. - Ja.
- Tak... - Værsgo.
- Du er sådan en nar. - Det er så godt.
Hvorfor gjorde du det?
- Du begyndte. - I himlens navn.
Hvad laver du?
Stop! Stop! Stop!
- Det lærte din bror mig. - Fuck dig.
Næste gang nogen dytter ad dig, så glem det.
- Tænk dig om næste gang, før du dytter. - Hvorfor er du vred hele tiden?
- Jeg kunne spørge dig om det samme. - Ja, ja.
- Vi har brug for vand. - Mennesker kan klare sig dagevis uden.
- Det er 100 procent ikke sandt. - Nå? Hvor længe så?
Det ved jeg ikke. 19 timer?
19? Jeg har sovet 19 timer uden vand, din idiot.
- Hvem sover så længe? - Jeg havde en dårlig dag!
- Du er et barn. - Du er et pattebarn.
Du kan ikke engang gå.
Og du røvrendte dig selv. Jeg kan ikke bære dig.
Det er lige meget.
Jeg skal bare holde ud natten over.
- Nogen finder mig i morgen tidlig. - Ja.
Tror du virkelig, nogen leder efter dig? George ved sikkert ikke, du er væk.
Han ser ikke til dig efter alt det, du har udsat ham for.
Du skyder mig ikke.
Slap af! Jøsses! Du godeste.
Du er bevis på, at vestlig terapi ikke virker på østens sind.
Det siger du ikke.
Find noget aloe vera og agave.
Og hyldebær. Kom så.
Fint.
Og bliv, hvor jeg kan se dig, for jeg skyder.
Jeg har intet at miste.
Hvad fanden er hyldebær?
Kan jeg spise dette?
Nej, det er blomster.
Gå mod stenen. Det saftige lort trives i skyggen.
Kan jeg spise dette?
Hør nu bare efter, hvad jeg sagde.
Kan andet friste?
Te? Dessert?
Fortsæt den opførsel, og du får ikke noget.
Okay så.
Ved du, hvad dit problem er?
Du tænker kun på dig selv.
Dit problem er, at du brokker dig.
Lad os holde op med at tale, okay?
Her, tag nogle hyldebær.
Kom nu.
Ja, ja.
Sikke noget rod.
Man bliver født...
...man træffer valg...
...og så pludselig...
...er man her.
God opsummering.
Er du sikker på, det er hyldebær?
Åh gud.
Hvad fanden har vi spist?
Noget giftigt.
- Er du ikke ekspert i planter? - Jeg googler bare ting og lader som om.
Åh gud, jeg dør. Jeg dør.
Jeg tror, den er helt gal. Dette...
Dette er ikke normalt.
Jeg henter hjælp.
Nej, du kan ikke nå tilbage.
- Jeg vil bare prøve. - Hey!
Efterlad mig ikke her.
Jeg kan ikke bevæge mig.
Hvad sker der?
- Hvad? - Hvad?
- Hvad er gift overhovedet? - Jeg tror bare, det er kemikalier.
- Hvad er kemikalier? - Det ved jeg ikke, Danny.
Hvorfor er asiater laktoseintolerante?
Måske fordi...
...mælk ikke var en del af vores forfædres kost.
Nej, det giver ingen mening,
for alle koreanske retter er med oksekød.
Hvis vi har køerne, hvorfor så ikke drikke mælken? Forstår du?
Hold op med at stille spørgsmål.
- Du lyder som June. - Mor, hvorfor arbejder du så meget?
- Okay. Er du okay? - Mor, forlad mig ikke!
Tiden giver ingen mening lige nu.
George fortalte mig, hvordan tiden fungerer...
Når man er barn, er det hele... småt.
Der er en procentdel...
Pis. Det er forkert.
Der er... Pis! Pis, jeg gør alt forkert.
Jeg må hjem.
Den dag, du dyttede ad mig,
ville jeg returnere Hibachi-griller, jeg havde købt for at begå selvmord.
Jeg måtte ikke returnere dem.
Det er, som om verden ville af med mig.
Måske er det derfor, vi er syge...
Jeg ødelagde det hele. De modtog ikke mine collegeansøgninger.
- Hjælp Paul. - Danny, du er trods alt storebroren.
Kan du høre stemmerne?
- Nej, jeg kan ikke høre noget. - Det er fint.
Danny, du skal kaste op. Sådan fik jeg det bedre.
Engang overtissede jeg et badeværelse.
Ja, det var mit.
Det er rigtigt.
Nej, jeg tænkte, da jeg var barn.
Det var et uheld, men min far gennembankede mig.
Nu skal du give traumet videre
til en uskyldig fører af en hvid SUV.
Ved du, vores krop optager næringsstoffer
og pisser og skider alt det dårlige væk?
Ja, Danny, det ved jeg godt.
Hvad hvis vi gør det med babyer?
Men, du ved, som forældre,
som om de pisser traumet ned.
Gad vide, hvem der pissede først. Forstår du?
- Hvad var vi før aber? - Svampe.
Vi var ikke svampe før aber.
Vi plejede at have haler.
Jeg kan mærke, hvor min hale plejede at være.
Åh gud, der kommer nogen.
Tak.
Mange tak.
For hvad?
Hvad?
Jeg tror, det hjalp.
Se, det er farvestrålende som Skittles.
Jeg kunne godt spise Burger King lige nu.
Alle, der er født i 80'erne, blev røvrendt.
Fastfood, slik, passiv rygning.
Tænk over det.
Vi kom i puberteten, da de opfandt internettet.
Og da vi flyttede hjemmefra, blev ethernet udbredt.
Ja.
Al den porno. Ukendt territorium.
Ja, det var som det vilde vesten.
Jeg behøvede ikke søge. Jeg tog bare, hvad der var.
Vi var forsøgskaniner, ikke sandt?
Vi blev udnyttet.
- Det er sygt. - Det er jeg enig i.
Hvad hvis...
Hvad hvis vores generation begyndte at reproducere porno,
som de så i det virkelige liv?
Og så blev det virkelige liv til porno.
Som en digital-analog bro.
Ja, som...
Vi er grunden til, at kvælning er mainstream.
Er det?
Ja, alle de unge gør det.
De ved ikke engang, at det plejede at være mindre almindeligt.
Var min bror sådan?
Ja, meget rå, men på den bedst mulige måde.
Okay, aldrig... Stop.
Undskyld, jeg spurgte. Jeg vil ikke vide mere.
Undskyld.
Jeg ved ikke, om Paul havde en rigtig kæreste.
Jeg burde have talt mere med ham.
Om noget seriøst.
Det ville han have kunnet lide.
Jeg tror bare, han ville føle sig set.
Det vil vi alle, ikke sandt?
Jeg vil ikke have, at nogen ser, hvem jeg virkelig er.
Engang var jeg så træt af Georges vaser,
at jeg smadrede en med vilje og gav June skylden.
- Kan du ikke lide Georges vaser? - Nej, jeg hader dem.
Jeg kunne bare ikke sige det.
Der var meget, jeg ikke kunne fortælle ham.
Hvorfor ikke?
Når intet føles som hjemme, trækker man sig ind i sig selv.
George og June føles som hjemme, ikke?
Jeg ved det ikke.
Jeg troede, June var svaret.
Da hun var lille, følte jeg bare,
at uanset hvad jeg gjorde eller ikke gjorde den dag,
ville hendes kærlighed aldrig vakle.
Og jeg har jagtet den følelse med hende lige siden.
Men hun bliver ældre.
Hendes kærlighed bliver meget betinget.
Hvis du giver mig den småkage, får du et kram.
Sådan er Paul.
- Det er han stadig. - Præcis.
Jeg indså, da hun var baby,
elskede hun mig aldrig betingelsesløst.
Folk tror, at babyer er så uskyldige og søde, men nej.
Nej, de skriger og græder,
fordi de ikke fik det, de ville have.
De er de mest ubarmhjertige af os.
De mangler ord eller magt til at gøre noget ved det.
En baby med mobilitet og styrke er en seriemorder.
Men tanken om...
...at jeg forventede, at dette lille barn ville gøre mig hel.
Når George ikke kunne, og arbejdet ikke kunne.
Hvorfor er det så svært for os at være lykkelige?
For satan, er du okay?
Har jeg spist Skittles?
Der er noget galt. Det kommer stærkt tilbage.
Jeg føler, du er inde i mit hoved.
- Er det dig eller mig, der taler? - Jeg er ikke sikker.
Jeg tror, jeg talte om en aften,
hvor jeg var sent oppe,
og min mor fik mig godt i gang med den der Kmart maemae.
Jeg tror, jeg var 12 eller 13 dengang.
Jeg stod op og gik over til min bror.
Han må have haft en skidegod drøm, for han smilede og sådan noget pis.
Det gjorde mig så pissesur.
Jeg tog en stiftblyant og skulle til at stikke Paul i øjet.
Det gjorde jeg ikke, for da jeg kiggede op...
...var der en motelgæst, der stirrede på mig uden for vinduet.
Det troede jeg, jeg gjorde.
Vent.
Hvem er jeg?
Hallo, du er Amy.
Jeg er Danny. Kom nu.
Nåh ja, jeg hedder Amy.
Rev du den af til mit numsebillede?
Undskyld.
Det er okay, Danny.
Jeg har også gjort skammelige ting.
Hvad sker der for den tatovering?
Det er tallet 22.
Ja, men hvorfor 22?
Vidste du, at Joseph Heller gav sin bog titlen Punkt 18,
men hans redaktør ændrede den til Punkt 22?
Nej.
Så længe jeg kan huske, har det føltes sådan at være i live.
Man kan ikke have form uden rum.
Man kan ikke opleve lys uden mørke.
Vi er fanget.
Ja, og hver gang du prøver at holde fast i noget...
...glider det væk.
Jeg har aldrig kunnet beskrive følelsen indeni mig...
...men jeg tror, det er det.
Punkt 22.
- Ikke? - Det er som et tomrum.
Men ikke. Det er tomt, men solidt.
Ja, det er rigtigt, Daniel.
Tomt, men solidt.
Lige under overfladen.
Tror du, andre har det sådan?
George har det ikke sådan.
Jeg håber aldrig, June har det sådan.
Jeg ved det ikke.
Måske er vi ikke normale.
Måske er vi for syge i bærret.
Eller måske er normale mennesker bare syge i bærret.
Uanset hvad, er det derfor, jeg ikke tror på Gud.
Hvad mener du?
Hvorfor ville en gud gøre det sådan?
Hvis Gud er alt...
...så er vi Gud.
Det betyder, at Gud er som os.
Måske er det derfor, alt er, som det er.
Gud prøver bare ikke at føle sig alene i intetheden.
Jeg har aldrig talt sådan med nogen før.
Heller ikke jeg.
Jeg tror, vi dør.
Det tror jeg også.
Jeg ser dit liv.
Din stakkel.
Du ville bare ikke være alene.
Du skal ikke skamme dig.
Det er okay.
Jeg ser det hele. Du behøver ikke gemme dig. Det er okay.
Hold da op.
Der er virkelig intet efter dette.
Vi skulle have gjort dette oftere.
Sikke et spild.
Vi gjorde det i det mindste én gang.
Ja.
Dette er rart.
Åh gud.
Danny, vågn op.
- Er vi her stadig? - Ja.
Jeg kan høre biler.
Vi må være tæt på.
Det er sjovt, at vi skynder os tilbage til det lort, der venter på os.
Ja, men... Vi må se det i øjnene, ikke? Pis.
Ja, men vi kunne sætte farten ned, ikke?
Ja. Okay, ja.
Ved du hvad? Man glemmer det, men L.A. er ret smuk.
Ja. Man vænner sig til det. Det er let at tage for givet.
Hold da kæft.
- Der er nogle huse derovre. - Hold da op.
Se. Der er de. Det er så fredfyldt heroppefra.
- FIK DU MIN ADVOKATS MAIL? - DU ER I NYHEDERNE
SVARER DU IKKE?
- RING TIL MIG - RING TIL MOR
Jeg har dækning.
- MIN ADVOKAT VIL TALE MED DIG - FIND MIN IPHONE
PIS AF! JEG BLOKERER DIG!
Tak, Gud.
Paul er i live.
Åh gud, det er fantastisk.
Pis, forbindelsen røg.
Fandens. Også mig.
Husene så ud til at være tættere på.
- Hold da kæft. Jeg tror, vi er tæt på. - Gudskelov.
Vi kan sikkert forklare alt. En god advokat bør holde dig på fri fod.
- Hvis du har brug for økonomisk hjælp... - Nej. Jeg klarer mig.
- Alt skal nok gå, som det er meningen. - Er du sikker?
Ikke rigtig, men...
- Jeg har brug for en pause. - Ja.
Okay.
- Er du okay? - Ja.
Forsigtig. Går det?
- Ja. - Hey!
- Amy! Er du okay? - George?
Slip hende!
Hvad? Hvad?
Jeg vil vide, om jeg når til det samme sted.
Alt falmer.
Intet varer ved.
Tekster af: Kasper Erik Nielsen