VUIT MESOS DESPRÉS
Beneïda gràcia.
Quin so més dolç.
Em va salvar
de la desgràcia.
Estava perdut,
però ara m'he trobat.
Estava cec,
però ara puc veure.
Ja no estic encadenat,
m'han alliberat.
El nostre Senyor, salvador,
m'ha rescatat.
I, com la mar,
ens envaeix la seva misericòrdia.
Amor infinit.
Beneïda gràcia.
Vinga, preguem al Senyor!
Beneïda gràcia.
ESGLÉSIA GLÒRIA ETERNA
Quin so més dolç.
Em va salvar
de la desgràcia.
Estava perdut,
però ara m'he trobat.
Estava cec, però ara puc veure.
Tothom!
Vinga!
Ja no estic encadenat,
m'han alliberat.
El nostre Senyor, salvador,
m'ha rescatat.
I, com la mar,
ens envaeix la seva misericòrdia.
Amor infinit.
Beneïda...
Molt bé. Si vas de mi a la, no està malament,
però si vas de mi a do sostingut menor, sentiràs l'Esperit Sant de debò.
- Ben fet, Danny. - Igualment, tio.
- Ens veiem al sopar? - I tant.
T'ho he dit mil cops. Què he de fer perquè compris bolquers?
Fem cinc quilòmetres més i els comprem.
- N'hi hauran. No muntis una escena. - No n'hi hauran.
Discuteixen molt.
Tio, has esquivat una bala.
Paul, no parlem així d'uns germans que ho estan passant malament.
Preguem per ells, oi, nois?
Ets un líder boníssim.
Gràcies, Betty, ja ho acabo de fer jo.
Tranquil·la, senyora Amy, jo ho faig.
No, vinga, tu descansa.
He fet res malament?
No, i ara. Només et volia ajudar.
Perquè faig alguna cosa malament.
No, d'això res, no...
Mira, fes com si no hagués dit res. Aniré a veure la Junie.
Vida, crec que no hauríem de fer que la Betty vingués de vacances.
Ha fet res malament?
Què? No, no...
És que fa molta feina i em sento culpable.
Vida, és la seva feina.
- Feia molt que volies una mainadera. - Ja, però és que ara que la tenim...
És com si jo no ajudés gens.
Amy.
Això ho vas comprar tu. Ajudes, i molt.
I tu, també. La Tamago?
Va ajudar a tancar l'acord.
- Ho vaig solucionar tot una mica, no? - I tant.
Ei, tens feina demà?
Tinc reunions, però les puc posposar. Per?
Junie, li dius a la mare el que m'has dit?
Vull quedar-m'hi més!
Sí? T'agrada la casa de vacances?
Sí. A Luca li encanta!
D'acord, una nit més.
Demà hem de tornar per la festa del pare, sí?
Ens encanta que la mare pugui treballar quan vulgui.
- Oi, Junie? - Sí. Per fi s'ha tancat l'acord.
Ostres, hem parlat molt d'això, oi?
Junie, hi ha coses més importants que els acords i els diners, sí?
- Com l'amor, tresor. - D'acord.
Ostres, tenim molta sort.
Ja ho crec.
És maca.
Oi?
Mira, mama.
La cuina. Electrodomèstics LG.
I us he comprat un bullidor d'arròs. Escolteu.
La cançó és una mica estranya.
És la millor cançó del segle XXI.
Ja tenim bullidor d'arròs.
D'acord, no passa res.
Aquest endoll té USB. He col·locat tot el cablejat jo.
La casa havia de ser perfecta.
Està molt bé, Danny.
I en Paul? Com està?
Molt bé.
Ara que tens l'Esther, presenta-li noies a en Paul.
Mare, ja ho he fet, d'acord? No ha superat allò de la Kayla.
Ja li ho vaig dir, però n'ha d'aprendre.
Ai, mare, mira quin gerro. Maco, eh?
Això també és estrany. Hem de fer les maletes.
- Ens veiem demà. Adeu. - Vinga, adeu.
Paul, has subscrit els pares a Travel+Leisure?
- No, què collons és això? - Una revista.
Una revista?
Estan enviant factures al meu nom.
Doncs quin pal.
Sí, i també hi ha Field & Stream, Guitar World...
Semblen coses que tu llegiries.
Jo no vull saber res d'això.
- Com? - No m'agrada pescar.
Però si t'encantava anar-hi quan eres petit.
- No ho recordo. - Jo sempre pescava els més grans.
- Ara sí que t'ho estàs inventant. - No penso pagar-ho. Cancel·la-ho.
George, no paris, ja estic.
- Estàs bé? - Què?
Per què pares?
Vida, noto que s'està abaixant.
Vinga, no paris. Encara estic a dins.
Sí, i una palleta de paper molla es queda a dins del batut, però...
- Això no m'ajuda. - Ja.
- George, què passa? - Amy.
T'he de dir una cosa.
- D'acord. - L'any passat...
em vaig vincular emocionalment.
Et vas vincular emocionalment?
Que treballes per Goop ara? George, què vols dir?
Doncs la veritat és que tenen articles molt bons sobre el tema.
- Has estat amb una altra? - No, no ho faria mai. T'ho juro.
Però...
vaig connectar emocionalment amb algú.
Amb qui?
Algú del teu grup d'homes?
Ai, Senyor, amb aquell Zane?
Què? No.
Va ser amb la Mia.
Te la vas follar?
No.
- No era res físic. - D'acord. Llavors què era?
Devem estar connectats al món espiritual.
En saps res dels vincles divins?
No, George, no en sé res de putos vincles divins.
Això no és Dracs i Masmorres. No inventis.
No invento res.
Som energia i...
hi ha gent que connecta més.
Li vas dir que l'estimaves?
Sí.
No va passar res, d'acord?
Ho vam deixar estar quan es va vendre la tenda.
Has sigut molt oberta amb mi des que es va tancar l'acord.
Vull fer el mateix.
No vull tornar-me a amagar.
Ho entenc.
Sí?
De debò?
No.
- Aviam, estic enutjada. - I tant, jo...
Jo també ho estaria si fos tu.
Demanem cita amb la doctora Lin?
I si hi vaig jo sola?
És que he de processar moltes coses i...
El que necessitis, vida.
- Cancel·lo la festa? - No.
Has treballat molt en les peces.
La gent les ha de veure.
Són molt bones.
Ets molt més forta que jo.
No estic preparat encara.
- Has de deixar d'estar així. - Sí.
Però ja.
És molt dur.
Ho entendreu quan tingueu una connexió així.
Tinc connexions així a tothora.
Sí, és com un cable Ethernet humà. Jo soc com el puto núvol, saps?
- Au a cagar! - Què vam quedar de no fotre-li fort?
- No s'hi val. - T'ho mereixes.
Nois, us podeu calmar una mica?
Aquí vivim i treballem, i jo estic treballant.
Què et passa? Estressat pels pares?
No, està tot bé.
Els he ensenyat la casa i estan molt contents.
Més val. Fa vuit mesos que ens desllomem.
Però no ens podem relaxar.
Hem d'expandir el negoci.
Tio, la llei de rendiments decreixents. Ens hem de relaxar.
Sí, Danny, ho diu la llei.
- Ho diu. - No ho enteneu.
Tot això podria desaparèixer, d'acord?
El món de la construcció és una bogeria. No mai se sap. Fa molt que m'hi dedico.
És l'Edwin.
- Molt maco el lloc. - Gràcies.
En Paul s'ha mudat, oi?
Sí, es fa gran. Viu al final del passadís.
Com va la família?
La veritat és que ha estat dur des que vaig deixar el grup.
Ja.
Sí, i el bebè.
No t'avisen del que pots perdre.
I com és que has vingut?
Voleu fer alguna reforma?
Mira...
Estigueu fent el que estigueu fent, ho esteu fent bé.
I hi voldria formar part.
Ah, busques feina?
Tens experiència en construcció?
No, volia dir que...
feu el que feu,
em puc espavilar.
Sé que semblo estirat,
però estic disposat a fer feina bruta.
Vols dir...?
Vols dir la feina bruta de la construcció, no?
És clar, de la construcció. Sí.
- Com li vulgueu dir. - Mira, jo no llegeixo el diccionari.
Construcció és construcció.
Perdona.
És que la casa dels teus pares, en Paul independitzant-se...
No pot sortir tot de la construcció, no?
El teu cosí tenia coses entre mans abans d'anar a la presó.
L'Isaac tenia una empresa legal d'importació i exportació,
si et refereixes a això.
I li estem guardant algunes coses.
Fins que torni.
I preguem perquè li redueixin la pena.
Llavors això són bullidors d'arròs i prou.
- Sí, té, agafa'n. Te'l regalo. - No.
- Tranquil. Ja en tenim. - Però no sona la Kelly Clarkson.
Per aquí tot va bé, tio.
La casa dels meus pares l'he fet treballant molt.
Em sap greu decebre't.
Entesos.
Ostres, hi ha molt a processar.
No és que jo fos una santa en aquella època, així que...
No és fàcil, però ho entenc.
De debò.
- El teu amor per en George és fort. - Sí.
Encara recordo el nostre primer any.
Era com si anés col·locada tots els dies.
No és gaire comú trobar algú que et faci sentir així.
Oi que no?
Gens comú.
I crec que val la pena lluitar-hi.
En George era la peça que em faltava.
Ell és tot el que no soc jo.
I sort, perquè durant molt de temps,
m'ha fet por traspassar els meus trets negatius.
Creia de debò que li feia un favor al món
no reproduint-me.
Però vaig conèixer en George.
I vaig pensar que potser...
Que potser podíem agafar el millor d'ell
i les parts salvables de mi
i fer una cosa maca.
I així ha sigut.
La Junie és perfecta.
Quina sort tinc de tenir en George, oi?
Com he de tirar-ho tot per la borda?
Només sents dubtes per la seva relació amb la Mia?
Crec que sí.
Amy.
No estàs tirant res per la borda per esplaiar-te aquí.
Doctora Lin...
Creu...?
¿Creu que es pot
estimar algú incondicionalment?
Què vols dir?
Doncs...
Hi deu haver algun moment on...
On l'amor no ho pugui tot, oi? On...
On l'error sigui tan gran que l'amor no pugui amb ell.
Creus que t'ha passat això amb els teus pares?
No, sé que els meus pares m'estimen. M'ho han demostrat amb sacrificis.
Però has sentit que el seu amor no és incondicional?
Em referia més a mi i a tot...
això de la Mia.
A com de difícil està sent ignorar-ho.
D'acord.
Com passa el temps, no?
La vida.
Diuen que el temps passa més ràpidament a mesura que et fas gran,
perquè quan tens un any,
aquell any és un 100 % de la teva percepció del temps,
però quan et fas gran,
aquell any és una fracció més petita del temps que has experimentat.
Què?
Tio.
Per això et trobo a faltar. Per aquestes merdes.
Perdona, soc un friqui.
No, per això volia veure't.
No tinc ningú més per parlar d'aquestes coses.
I com és?
És que... No ho sé.
És difícil estar al capdavant
del grup de càntics.
Hem arribat lluny,
però he perdut moltes coses.
Unes coses que només veig jo.
"Inquiet viu el cap que porta una corona."
Sí, tio, això mateix.
És que... Creia que em sentiria diferent.
Però amb la corona estic igual.
Què vols dir?
M'he esforçat tota la vida, saps?
Fins i tot per les coses més simples.
I creia que per aquesta raó
em sentia així,
però ara em pregunto si no marxarà mai.
Té sentit això? No...
- Saps amb qui hauries de parlar? - No.
La teràpia occidental no és pels caps orientals.
Hauries de parlar amb la meva dona.
Què?
Ja fa temps que lluita contra la depressió.
No, jo no tinc depressió.
Ella deia el mateix.
Però des que va vendre l'empresa, està molt millor.
Està molt més tranquil·la.
I quan la vida ens posa obstacles,
es manté molt forta emocionalment.
Fins i tot més forta que jo.
Però si tu ets superfort.
Ei, aquesta nit presento les meves obres noves a família i amics.
Vine i així la coneixes.
M'encantaria tornar a veure els teus gerros. Encara hi penso.
Això era art de debò.
Les obres antigues fan vergonya. Són porqueria.
De debò?
El Haru em va dir: "Segueix mirant el bitllet."
I això vaig fer.
Em vaig quedar mirant-lo i, de cop,
vaig començar a veure com de complex era.
La cinta de la boca de l'àguila era com una serp.
L'ull de Déu, que tot ho veu...
No m'hi havia fixat mai.
Em va semblar familiar. I vaig començar a plorar.
I no ho oblidaré mai: el Haru em va mirar i em va dir...
Em va dir:
"Just aquí, en un bitllet,
els diners declaren la intenció d'abaratir l'art."
I avui som tots aquí per fer homenatge, no als diners,
sinó a l'art del meu brillant fill,
en George Nakai.
I no puc no anomenar la seva musa,
el seu suport, la seva mecenes,
l'Amy Lau.
La veritat és que crec que tot va començar amb la Tamago.
Creia que no estava a la venda.
Bé, aquesta preciositat va moure la seva vareta
i en George em va trucar i la resta és història.
Només la volia fer feliç i...
Sabem que no queda gaire bé.
De cunyades a promeses.
El meu germà està fatal,
però això era el destí.
"La vida s'obre camí", Parc Juràssic.
- Sí, exacte. - Ostres, m'encanta.
L'he vist fa poc.
¿Quina possibilitat hi havia que la Naomi es casés amb el meu germà,
que és objectivament repugnant,
i anés a viure al mateix barri que l'Amy i en George,
que eren els propietaris de la cadira que feia anys que jo volia?
- És una bogeria. - Sí.
És obvi que l'univers estava acostant-nos.
- Oi, amor meu? - Zane.
Per fi.
Et presento la meva dona, l'Amy.
- Hola. - Hola.
Vinga, vine aquí.
És com si ja et conegués.
Sí, molt de gust, Zane.
Perdoneu, puc anar al lavabo?
He begut molta aigua.
- Estava sec. - A l'entrada.
- No té pèrdua. - Potser sí que es perd.
- L'acompanyo. - Que amable, Amy.
- Moltes gràcies. - De res.
Què hi fas, aquí?
Canvi de look?
M'agrada.
Què vols, Danny?
Parlar.
- De què? De ser un assetjador? - Ei, calma. Aquesta ja no ets tu.
En George diu que ara ets forta i tranquil·la.
- No m'agrada que parlis amb ell. - Tranquil·la. M'adora.
Què necessites?
Vull saber si...
Si ets feliç i això.
Què?
Desllomar-se ha valgut la pena, no? N'estàs satisfeta.
Per què t'importa?
Vull saber si podré acabar com tu.
Tot s'esvaeix.
Res no roman.
Som peixos que es mosseguen la cua.
Ja.
Marxa, si us plau.
- Tranquil·la. - Perdona.
Kayla.
Què hòsties...?
Una festa que t'hi cagues. Boja.
Ei!
Què collons ha estat això?
- M'ha semblat veure l'ex d'en Paul. - Ja.
Sabia que no havies vingut a parlar.
Què fas? Donar-me un avís? Fer-me xantatge?
No vull res de tu, d'acord? No vull saber-ne res. Estàs malalta.
Ets una malaltia.
Ara et creus millor que jo, oi?
Per això has enviat el teu cosí a la presó?
Sí, sé que algú va trucar de manera anònima. Qui deuria ser?
Et podria destruir, Daniel.
I ara et va tot molt bé, amb l'empresa.
Almenys no he estat amb un nen.
És un nen per culpa teva, hòstia. Ho saps, oi?
Busca que algú el guiï, qui sigui, perquè tu no pots.
Saps què et dic? No t'acostis a la meva família.
I la veritat és que, a la teva, tampoc t'hi hauries d'acostar.
Et mous?
Gràcies per recolzar-me avui.
Segur que no ha estat fàcil després de... Ja saps.
No, he estat bé.
Tranquil.
És que...
no et mereixo.
Només et decebo.
Ei, George.
T'he de dir una cosa.
D'acord.
No sé com t'ho prendràs, però ja fa temps que hi penso.
Digues-ho.
Vull que ens mudem.
Creia que volies el divorci.
No, què dius?
No, amor.
Crec que estaria bé començar de zero.
Però t'encanta la casa.
- Hi has dedicat molt de temps. - És una casa.
És el que li vam dir a la Junie: hi ha coses més importants.
I vols que ens mudem a una altra ciutat? A la casa de vacances?
Sí. On sigui.
Només vull marxar com més lluny millor i deixar-ho tot enrere, saps?
Tallar de soca-rel.
I em perdones?
I tant que sí.
No tornarem a treure el tema, t'ho juro.
Només vull que ens estimem incondicionalment.
- D'acord? Podrem, George? - I tant.
T'estimo moltíssim.
I jo a tu.
Ei.
Què passa? Et fa pudor la casa?
Mirava coses de l'empresa.
Ah, sí? I com pinta?
- Hi ha errors a la comptabilitat. - De debò?
Tio, soc fatal amb els nombres.
Hem ingressat diners que no quadren amb les factures.
Hi ha molt d'embolic.
Segur que trobem més factures. Ens hem desllomat, oi?
No m'ocultes res, oi?
Què?
Per què dius això?
Per tot el que va dir l'Edwin.
L'Edwin?
Vinga, és un pallasso. Què dius?
Quants cops t'he de dir que no deixis merda aquí?
Ara ho llenço.
Mira, si som sincers, tu m'ocultes coses a mi.
Jo no t'oculto res.
- Què dius? - Ah, no? Parlem de la Kayla?
Sé que és l'Amy.
- Ara em mires el puto mòbil? - No, d'això res. L'he vist avui.
En persona?
Sí, saps la conductora histèrica?
- Sí. - Era l'Amy.
Ella és la de les pintades, la que ens amenaça,
la que fa un any que em fot.
L'he vist per deixar-ho estar.
Com?
Llavors em...?
Em va usar per arribar a tu?
Sí, no està bé del cap.
Saps què m'ha dit de tu?
Que ets un nen sense remei.
Cito textualment.
Em sap greu que t'hagi embolicat.
Tant de bo m'ho haguessis dit.
Hòstia.
Per això ens hem de dir la veritat, sí?
Tu m'ho contes tot i jo t'ho conto tot.
Germans.
Estàs bé?
No hi estàs enamorat, oi?
No, tio, m'importa una merda.
D'acord.
PORTA PRINCIPAL APAGAR DIRECTE
- Hola? - Ets en George?
Sí.
- M'he follat a la teva dona. - Com?
Tinc tiquets, missatges, fotos...
Me l'he follat per totes parts.
Una casa molt maca.
Danny, estàs més gros. Això és que guanyes diners.
Però si estic més prim.
Soc tot múscul. Què dius?
I en Paul?
Ve després. Som-hi.
Mengem i us ensenyo la casa.
D'acord?
Estem orgullosos de tu, Danny. Gràcies.
Molt orgullosos.
Moltes gràcies.
Gràcies.
Vinga.
George?
Junie?
June?
George?
Què passa?
Hola.
Com va?
Hola, soc en George. Deixa un missatge.
Subtítols: Teresa Pitarch Porcar