‫נשמע כמו לילה קשה.‬
‫זאת אומרת, כבר היו לנו ריבים קשים.‬
‫די מזמן.‬
‫בוודאות לפני שג'ון נולדה.‬
‫אבל אני לא יודע, פשוט...‬
‫אני לא מבין למה היא כעסה כל כך.‬
‫לא, וכמו שאמרתי, זה היה לגמרי לא במקום.‬
‫האמת?‬
‫אני לא נהנה משום דבר "משעמם"‬ ‫מאז ההערה שלה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני פשוט ממש בלחץ בגלל העסקה.‬
‫אבל זה לא יקרה שוב.‬
‫מצאתי דרכים להתמודד עם הלחץ שלי.‬
‫ומה עובד בשבילך?‬
‫את יודעת, אני פשוט עוצמת עיניים,‬
‫מנקה את הראש, ומתמקדת בנשימה.‬
‫בית מטומטם של יאפים.‬
‫הראש שלי הולך לפעמים למקומות טיפשיים,‬
‫אבל זה בסדר.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫המוח האנושי, וואו! נכון?‬
‫מצוין, איימי.‬
‫שנים אני אומר לה שתעשה מדיטציה.‬
‫שלחתי לה המון לינקים.‬
‫ותודה על הלינקים, ג'ורג'.‬
‫ג'ורג', שמת לב לשינוי?‬
‫זאת אומרת, מאז הריב הולך לנו יותר טוב.‬
‫אבל לא יכול להיות שהדברים‬ ‫שהיא אמרה הגיעו משום מקום, נכון?‬
‫זאת אומרת, צריך לחפור קצת יותר.‬
‫נכון?‬
‫איימי, כשהוא אומר את זה,‬
‫ואת שומעת אותו אומר את זה,‬ ‫מה מתחשק לך להגיד לו?‬
‫כל הקלפים על השולחן?‬
‫אני רוצה להגיד שהוא צודק.‬
‫אבא שלי היה מאוד מופנם, את יודעת.‬
‫הוא סיני מהמערב התיכון,‬ ‫אז תקשורת לא הייתה הצד החזק שלו.‬
‫- אני לא יודע לנהוג‬ ‫אני עני -‬
‫הוא פשוט שמר הכול בפנים,‬ ‫עד שהכול התפוצץ בבת אחת.‬
‫איזה זין!‬
‫איזה זין, אלוהים!‬
‫אמא שלי לא הייתה יותר טובה ממנו.‬
‫לעזאזל!‬
‫היא חשבה שלדבר על רגשות‬
‫זה אותו דבר כמו להתלונן.‬
‫היא אמרה לי שהיא שמעה ציפורים שרות‬ ‫בפעם הראשונה רק כשהיא הגיעה לאמריקה,‬
‫כי בזמן מלחמת וייטנאם,‬ ‫אנשים אכלו את כל הציפורים.‬
‫את יכולה לדמיין מה זה עושה למישהו?‬ ‫בלי ציפורים.‬
‫- מה אתה ואחיך עושים? -‬
‫-אני לבד, אחי מבאס אותי -‬
‫קשה להודות בזה, אבל...‬
‫אני חושבת שהילדות עם ההורים שלי‬ ‫לימדה אותי להדחיק את כל הרגשות שלי.‬
‫פריצת דרך, מותק.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫איימי, את מאוד...‬
‫מודעת לעצמך.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת, כשאנחנו בלחץ,‬
‫אנחנו חוזרות לנתיבים שיצרנו לעצמנו כילדות.‬
‫לא, כן, בסוף הכול תלוי בהורים,‬
‫ואני מתרגשת לחקור את זה.‬
‫אבל ההכרה בבעיה היא רק הצעד הראשון.‬
‫כדי ליצור נתיבים עצביים חדשים,‬
‫צריך לחשוף את מה ששוכן מתחת למודעות.‬
‫כן.‬
‫יכול להיות שבאופן תת מודע,‬
‫זו הסיבה לכך שאני משאירה לג'ורג'‬ ‫את רוב הטיפול בג'ון.‬
‫אולי יש בי חלק שפוחד‬ ‫שאני אצור בג'וני אותם...‬
‫איך קראת לזה?‬
‫אותם נתיבים עצביים שההורים שלי יצרו בי.‬
‫אבל אני לא רוצה לחיות ככה יותר.‬
‫אני לא רוצה לחיות בפחד.‬
‫איזה זין.‬ ‫-החזקתי הרבה בבטן,‬
‫אבל הפסקתי עם זה.‬ ‫-לעזאזל.‬
‫אני יודעת שזה יצריך עבודה מרובה,‬
‫אבל אני באמת חושבת שזו ההתחלה‬ ‫של פרק חדש בחיי המשפחה שלנו.‬
‫מה עובר עליי?‬
‫אני ממש שמח שעשינו את זה.‬ ‫-כן.‬
‫גם אני.‬
‫- עצבים -‬
‫- בתוכי מתגוררת זעקה -‬
‫פול!‬
‫היי.‬
‫היי, פול, אני צריך לדבר איתך, גבר.‬
‫תכבה את זה.‬
‫פול, תכבה את זה.‬
‫פול, תכבה את החרא הזה!‬ ‫גבר, כמעט שרפתי תינוקת!‬
‫נשמע שאתה ואייזק משחקים אותה בגדול.‬
‫היי, למה כל כך נקי פה?‬
‫לאן אתה הולך? מה הקטע עם הבגדים החדשים?‬
‫דיברתי קצת עם קיילה.‬
‫אם אתה רואה משהו שמוצא חן בעיניך, קח אותו.‬
‫נכון, אחי?‬
‫היא לא הייתה בוט.‬
‫מה בדיוק קורה פה?‬
‫איזה זין!‬
‫- כנסיית תפארת חיה -‬
‫השטויות המטומטמות האלה.‬
‫כאלה מאושרים.‬
‫אמא, תחייכי יותר.‬
‫וואו, היא ממש קשוחה.‬
‫היית צריכה לראות אותה בחוות הפרות.‬
‫אמא, תפסיקי לזוז.‬
‫אמא!‬
‫הכול בסדר?‬ ‫-הכול בסדר גמור.‬
‫כן, בואו נעשה חיבוק קבוצתי וסלפי משפחתי.‬
‫רעיון טוב, מותק. התאורה נהדרת.‬
‫אני יודעת.‬
‫מוכנים? תגידו "צ'יז".‬
‫צ'יז!‬ ‫-צ'יז!‬
‫אפשר לראות?‬
‫כן.‬
‫מותק, הלחיים שלי גדלו?‬ ‫-לא, מותק, הן אותו דבר.‬
‫אני יכול לראות שוב?‬ ‫-תסתכל!‬
‫ג'וני, וואו!‬
‫אני מתה על הציור, מותק.‬
‫הוא ממש טוב.‬
‫ג'וני, זה יפהפה.‬
‫הוא עוד לא גמור.‬
‫אמא צריכה ללכת לפגישה,‬
‫אבל נסיים את זה כשאחזור הביתה.‬
‫ובקרוב, את יודעת,‬
‫אני אוכל להיות איתך כל יום כל הזמן.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫כן?‬
‫אני אחזור בקרוב.‬
‫היי, בהצלחה עם ג'ורדן היום.‬
‫אני מקווה שהיא התגברה על הכיסא.‬
‫תגידי לה שנוכל למכור לה פריטים אחרים,‬ ‫אם זה עוזר.‬
‫תודה, מותק. אני מעריכה את זה.‬
‫דיברתי עם נעמי, והיא חושבת‬ ‫שאני צריכה פשוט ללכת לשם‬
‫ולנשק לה קצת את כפות הידיים.‬
‫כן. אל תשכח להפעיל את האזעקה, בסדר?‬
‫איימי, אנחנו לא צריכים‬ ‫לחיות בפחד מפני השיפוצניק ההוא.‬
‫אם אני אראה אותו, אני איכנס לו בצורה.‬
‫בסדר.‬ ‫-נראה לך שאני צוחק.‬
‫- דני. לא שמעתי ממך.‬ ‫בוא נשאיר את זה ככה... -‬
‫- שדרגתי את מערכת האזעקה שלי -‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫אנו מודים לך על היום הזה.‬
‫אנו מודים לך על שהזמנת אותנו‬ ‫להתאסף כאן היום בנוכחותך.‬
‫אנו מודים לך על מי שאתה ועל מה שעשית.‬
‫תודה לך על הצלב. תודה לך על ישו.‬
‫אדוננו, אבינו, האל, אנו באים אליך...‬
‫שלום. אני הכומר קים.‬
‫נהדר שהצטרפת אלינו. ברוך הבא.‬
‫שתיקח אותנו בשעת צרה וצורך,‬
‫ושתפגוש אותנו פה היום, אלי.‬
‫אנו מבקשים שרוחך תבוא ותמלא את החלל‬
‫כדי שנוכל לעבוד אותך בשמחה בכל ליבנו.‬
‫"האם אתה פגוע ושבור מבפנים?‬
‫"כורע תחת משקל החטאים?‬
‫"ישו קורא לך‬
‫"האם הגעת לקצה יכולתך?‬
‫"אתה צמא ללגימה מהבאר?‬
‫"ישו קורא לך"‬
‫קדימה, כנסייה.‬
‫"בוא למזבח‬
‫"זרועות האב פתוחות לרווחה‬
‫"הסליחה נקנתה‬
‫"בדמו היקר של ישו הנוצרי‬
‫"איזה מושיע‬
‫"האין הוא נפלא?‬
‫"שירו הללויה‬
‫"ישו קם לתחייה‬
‫"השתחוו לפניו‬
‫"הוא אדון העולם‬
‫"שירו הללויה‬
‫"ישו קם לתחייה‬
‫"איזה מושיע‬
‫"האין הוא נפלא?‬
‫"שירו הללויה‬
‫"ישו קם לתחייה‬
‫"השתחוו לפניו‬
‫"הוא אדון העולם..."‬
‫ישו, אלוהיי השמיימי, אנא היה עם אחי,‬
‫עם החבר החדש במשפחתנו.‬
‫אנו מבקשים ממך שתמטיר עליו‬ ‫מאהבתך נטולת התנאים.‬
‫תודה.‬
‫כן, את חייבת להבין,‬
‫ג'ורג' פשוט קשור מאוד לטמאגו.‬
‫הוא היה איתו כל הילדות...‬ ‫-כן, כן.‬
‫"טמאגו", "טמיגו".‬
‫בואי נדבר על העסק שלך, איימי.‬
‫כן. העסק.‬
‫זה ממש מטורף, קראתי כתבה‬
‫על זה שלמילניאלים‬ ‫אין מספיק כסף כדי לגדל ילדים,‬
‫אז הם מספקים את הצורך שלהם בטיפוח‬ ‫בעזרת צמחים, וזה מה...‬
‫איימי, היית פעם בסין?‬
‫כן. פעם אחת, כשהייתי בת שש.‬
‫רק פעם אחת.‬
‫בפעם הבאה שתהיי שם,‬
‫את חייבת לדגום את החופים בסניה.‬
‫סניה.‬ ‫-כן!‬
‫כן.‬
‫את מבינה? על זה אני מדברת.‬ ‫ככה הם עובדים שם.‬
‫הם מבלים ביחד, צוחקים.‬
‫כאן, במערב, הכול זה סעיפים ומספרים.‬
‫כן.‬
‫אני בהחלט מעדיפה את הדרך שבה הם עובדים...‬
‫שם. כן.‬
‫תזכורת, חמש דקות.‬
‫תסלחי לי.‬
‫אני צריכה ללכת לבדוק חדרי פאניקה.‬
‫זה חכם. כן. יש הרבה סיבות לפאניקה בימינו.‬
‫נכון? נעמי הראתה לך‬ ‫את הסרטון עם הריב בכביש?‬
‫העולם השתגע לגמרי.‬
‫היא הראתה לי. ממש נורא.‬
‫היי, אולי תישארי פה קצת?‬ ‫נמשיך כשאחזור, כן?‬
‫תני לי רק לבדוק ביומן.‬
‫את יודעת, איימי, העניין הוא‬ ‫שגם אם העסקה נראית נהדר על הנייר,‬
‫אנחנו עדיין צריכות‬ ‫להכיר זו את זו כבנות אדם.‬
‫לוודא שלשתינו טוב עם זה, נכון?‬
‫נכון.‬
‫יופי.‬
‫אני אחזור בקרוב. תרגישי כמו בבית.‬
‫- איך הולך בעבודה, קיילה? -‬
‫- תפסיק עם השאלות הטיפשיות שלך. -‬
‫- שאלה חכמה: למה את כזאת שווה? -‬
‫היי!‬
‫איזה כיף שבאת בסוף.‬ ‫-טוב לראות אותך שוב, דניאל.‬
‫היית מעולה, גבר.‬
‫הפה דיאז הזה היה מטורף.‬
‫תודה.‬
‫איך אתה מרגיש? אתה בסדר?‬
‫כן, נראה לי שפשוט...‬
‫הייתי צריך פשוט לבכות כמו שצריך או משהו.‬
‫סליחה, אני לא יודע מה זה היה.‬
‫אתה לא צריך להתנצל.‬
‫כן, למען האמת, אני מתפרק על הבמה כל הזמן.‬
‫מותר לך לשחרר את זה.‬
‫אני מעריך את זה.‬
‫נראה אותך פה באופן קבוע?‬
‫אני גר קצת רחוק, אז...‬
‫נראה לי שפשוט הייתי צריך את זה היום.‬
‫אדווין תמיד אומר ש"כנסייה חיה שווה נסיעה".‬
‫נכון.‬
‫אני באמת אומר את זה.‬
‫לפחות תמלא טופס היכרות.‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-בסדר, יופי.‬
‫טופס.‬
‫נכון. בסדר.‬
‫אני יכול למלא טופס.‬
‫בסדר.‬
‫אתה צריך להביא גם עט.‬
‫יש אצלכם כדורסל בימי שישי בערב?‬
‫כן.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל המשחק די תחרותי.‬
‫ראה הוזהרת.‬ ‫-בסדר.‬
‫משחקים איתכם שחקנים מליגת המכללות?‬
‫לא, אבל אנחנו טובים.‬
‫היא משתמשת בעסקה כדי להכריח אותי.‬
‫אני לא רוצה לבלות איתה.‬
‫תני לי את הכסף וזהו, גברת.‬
‫תקשיבי, אפשר לצאת לדייט בכל לילה.‬
‫ואפשר לעשות‬ ‫את תרגילי האינטימיות שלנו אחר כך.‬
‫תזכרי מה ד"ר לין אמרה.‬
‫אנחנו חייבים לעצמנו לשמור על חיוביות.‬
‫תגידי את זה איתי.‬
‫אנחנו חייבים לעצמנו לשמור על חיוביות.‬ ‫-אנחנו חייבים לעצמנו לשמור על חיוביות.‬
‫איימי?‬
‫הלו? את עדיין שם?‬
‫הכלבה הזאת מופרעת.‬
‫ג'ורג', יש לה חדר מלא בכתרים אמיתיים.‬
‫היא משוגעת לגמרי.‬
‫מותק, אל תהיי מרושעת.‬
‫האמת היא שאני מקנא. איזה בית.‬
‫תחשבי שאת בחופשה.‬
‫כן, אתה צודק. אין לי על מה להתלונן.‬
‫את רואה? בדיוק ככה.‬
‫תספגי הכול.‬
‫צילמתי תמונה בארוחת הערב.‬
‫הצמח הכי חמוד שפגשתי בחיים.‬
‫חכי, אני אשלח לך.‬
‫כן?‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫איימי, אני יכול להסביר.‬
‫פשוט שמרתי את הכיתוב...‬
‫- כנסיית תפארת חיה -‬
‫תודה, דניאל.‬
‫רצינו להזמין מישהו שיתקן את זה.‬
‫זה כלום, המעט שיכולתי לעשות.‬
‫אז מה הביא אותך למחוז אורנג'?‬
‫העסק חלש בתקופה זו של השנה?‬
‫חלש?‬ ‫-כן.‬
‫לא, העסק חזק.‬
‫תקופה חזקה. השוק משגשג.‬
‫אנחנו יכולים להזמין אותך לבצע פה תיקונים.‬
‫נשלם לך, כמובן.‬
‫נשמח לתמוך בעסק קטן בבעלות קוריאנית.‬
‫אל תחשוב על זה אפילו.‬ ‫אני אוהב לתמוך בעמותות.‬
‫אני עובד הרבה בהתנדבות.‬
‫תודה, אחי.‬
‫אני ממש שמח שהצטרפת לקהילה שלנו.‬
‫גם אני.‬
‫השלט עדיין...‬
‫קצת עקום?‬
‫- תתקשרי אליי.‬ ‫אני מצטער. אפשר לדבר, בבקשה? -‬
‫- תפסיק עם השאלות הטיפשיות. -‬
‫- שאלה חכמה: למה את כזאת שווה? -‬
‫- איזה יופי-תופי. -‬
‫- תופי -‬
‫- טופי -‬
‫- מה זה בכלל תופי? -‬
‫- עם מי את עכשיו? -‬
‫- עם עצמי. -‬
‫- גם אני לבד‬ ‫רוצה לדבר בפייסטיים? -‬
‫- אין לי אינטרנט בלי הגבלה,‬ ‫אני עוד בתוכנית של ההורים חה חה. -‬
‫- נדבר בטלפון?‬ ‫6765-144-818 -‬
‫- חיוג -‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫שלום.‬
‫אז מי הרס לך ככה את היום,‬ ‫ולאן אני צריך להגיע כדי להרביץ לו?‬
‫סתם, הבוסית שלי.‬
‫אני שונאת את זה שאני צריכה להעדיף‬ ‫את הרגשות שלה על פני שלי כל הזמן.‬
‫זקנים הם טיפשים כאלה.‬
‫הם מוציאים עלינו הכול,‬ ‫כי הם מתחרטים על ההחלטות שקיבלו בחייהם.‬
‫לגמרי.‬
‫מה עוד את שונאת?‬
‫וואו, אתה יודע, זאת...‬
‫אף אחד לא שאל אותי את זה אף פעם.‬
‫טוב, למען האמת...‬
‫אני שונאת להעמיד פנים שאני לא שונאת דברים.‬
‫מה למשל?‬
‫למשל העבודה.‬
‫אני שונאת את העבודה.‬
‫הלוואי שיכולתי פשוט לא לעשות כלום כל היום.‬
‫לא לדאוג בגלל כסף.‬
‫היי, את נראית הרבה יותר מדי טוב‬ ‫בשביל לדאוג בגלל כסף.‬
‫כן, אתה יודע, אני מדגמנת לפעמים,‬
‫אבל זו לא התשוקה שלי.‬
‫את אפילו נשמעת טוב.‬
‫טוב, מה איתך, פול? מה אתה שונא?‬
‫להגיד לך את האמת?‬
‫כרגע אני קצת שונא את אחי.‬
‫כן, את אחיך.‬ ‫-אני לא ממש רוצה לדבר על זה.‬
‫טוב, אם זה משנה משהו,‬
‫אתה נשמע הרבה יותר מגניב ממנו.‬
‫את יודעת, זה אולי יישמע קצת...‬
‫בעצם, לא אכפת לי איך זה נשמע.‬
‫אני יודע שאנחנו מתכתבים רק כמה ימים,‬
‫אבל אני מרגיש כאילו שהכתבנו כל החיים.‬
‫את ממש מוצאת חן בעיניי.‬
‫קיילה?‬
‫את שם? קיילה?‬ ‫-מה אני עושה, לכל הרוחות?‬
‫- חסימת מספר -‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫הפחדת אותי.‬ ‫-אני מתנצל.‬
‫למרבה הצער, ג'ורדן הוזעקה‬ ‫למקרה חירום בעבודה וצריכה לקבוע מועד אחר,‬
‫אבל תרגישי חופשי להישאר כמה שאת רוצה.‬
‫אז הוא אמר שזאת בטח תקופה חלשה.‬
‫כאילו, מה? אל תצא עליי‬ ‫כי הייתי הראשון של אשתך.‬
‫אז מה תעשה, גבר?‬
‫אני לא יודע. מה אפשר לעשות?‬
‫הוא מוביל את המקהלה. אי אפשר לגעת בו.‬
‫"הוא מוביל את המקהלה. אי אפשר לגעת בו."‬
‫תיגע בו איפה שבא לך, גבר.‬
‫אז לא תעשה כלום, כמו עם הכלבה מהריב בכביש?‬
‫יש לה כסף למאבטחים פרטיים, בסדר?‬
‫כאילו...‬ ‫-על הזין שלי.‬
‫יודע מה? לא אכפת לי.‬
‫כי היום... ממש הרגשתי היום משהו, גבר.‬
‫כן?‬
‫כאילו ממש הרגשתי את נוכחות האל.‬
‫טוב, ישו עשה הרבה דברים נחמדים,‬ ‫ותראה מה עשו לו.‬
‫אתה חייב להירגע, גבר.‬ ‫פשוט תיתן לכיסא לעשות את שלו.‬
‫ככה עושים בשר קובה.‬
‫כן, תתנער קצת.‬
‫אני יודע מה יעודד אותך.‬ ‫-מה?‬
‫קבל, גבר.‬
‫תסתכל.‬
‫הדפסת חולצות?‬ ‫-ועוד איך הדפסתי חולצות.‬
‫"הנבחרים", אפס.‬
‫יש לי גם אחת בשבילך. תמדוד.‬
‫איזו מידה זה?‬
‫מידה "מ", התאמה מושלמת.‬
‫תלבש אותה, גבר.‬
‫והגשתי את מסמכי התאגוד על שמי.‬
‫הורדתי לך את זה מהראש.‬
‫מה הטעם בכלל?‬
‫אני תמיד עושה את הדבר הנכון,‬ ‫ותראה לאן הגעתי.‬
‫אתה יודע שיש קבלנים שהם פשוט נוכלים?‬
‫ואני יושב פה ומתקן דברים בכנסיות בחינם.‬
‫זאת הבעיה שלך, גבר. אתה נחמד מדי.‬
‫אני חי לפי ארבע מילים בדיוק.‬
‫"פרו בונו? לא בונו."‬
‫היי, אייזק.‬ ‫-מה קורה, קיין?‬
‫תודה, גבר.‬ ‫-אין בעיה, אחי.‬
‫כיסאות קטלניים, נכון?‬ ‫-גבר, אני מת על הכיסא הזה.‬
‫הדוד דאג לנו.‬
‫תגיד לו ששאלתי מה קורה.‬ ‫-בטח.‬
‫קניתי אותם בסיטונות.‬ ‫-מה?‬
‫יש לי עוד שבעה מאחור.‬
‫יודע מה? אני אקח שניים, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-אחד לי ואחד לבחור הסקסי ששם.‬
‫שניים בצבע חום, תואמים. כן.‬ ‫-תואמים? אין בעיה.‬
‫באמת, גבר?‬
‫הנבחרים, חתיכת בן אלף.‬
‫כמה זמן נשאר לנו?‬
‫עשרים ושתיים דקות.‬
‫ד"ר לין רוצה שנסיים את כל השלושים.‬
‫ג'וני המשיכה לעבוד על הציור כל הלילה.‬
‫טוב, היא קיבלה את הכישרון שלה ממך...‬
‫מה קרה, איימי?‬
‫היי.‬
‫היי, הכול בסדר. את יכולה לדבר איתי.‬
‫זה קשור לתמונה של מיה?‬
‫מותק, אני נשבע לך שזה כלום.‬
‫לא, ג'ורג'.‬
‫יש מין...‬
‫תחושה...‬
‫שאני מרגישה כבר הרבה זמן.‬
‫אני לא זוכרת מתי זה התחיל.‬
‫אני לא יכולה להגיד בדיוק מתי או למה...‬
‫אבל אני כאילו מרגישה את האדמה...‬
‫אבל כאילו...‬
‫כאילו, היא פה.‬
‫זה לא עובר אף פעם.‬
‫כשהייתי בקולג', ניסיתי לקבל עזרה. באמת.‬
‫נפגשתי עם פסיכיאטר,‬ ‫והוא נתן לי נוגדי דיכאון,‬
‫אבל זה רק השתיק את התחושה.‬
‫כאילו שכיבו את המוזיקה,‬ ‫אבל היא המשיכה להתנגן, ו...‬
‫סליחה, אני מקשקשת.‬ ‫-לא. לא.‬
‫אני רוצה שתדברי איתי על זה.‬
‫כן, וג'ורג', גם אני רוצה.‬
‫אתה יודע, אני רוצה, אבל...‬
‫תקשיב, אני אוהבת את זה‬ ‫שאנחנו כל כך... משלימים.‬
‫אבל לפעמים יש לי תחושה‬ ‫שאם אני אגיד לך דברים, אתה פשוט...‬
‫אתה פשוט לא תבין.‬
‫בטח שאני מבין.‬
‫אני מכיר הרבה אנשים שנאבקו בדיכאון וניצחו.‬
‫לא, זה לא...‬
‫לא משנה.‬ ‫-לא, באמת. אני מבין.‬
‫וגם אני מדוכדך לפעמים.‬
‫אף פעם לא חשבתי‬ ‫שאהיה אבא במשרה מלאה, את יודעת.‬
‫לרגע לא חשבתי‬ ‫שהאומנות שלי תהיה במקום השני.‬
‫אבל אני מאמץ את העצבות.‬
‫אם שנינו כבר מוכנים להיות פגיעים,‬
‫אני מודה שלפעמים אני חושב‬ ‫על איך שהחיים שלי היו יכולים להיות‬
‫אם את ואני לא היינו נפגשים.‬
‫לא ידעתי שאתה מרגיש ככה.‬
‫כן. אני מניח שאני פשוט מספר לך את זה,‬
‫כי אני רוצה שתדעי שאת לא לבד.‬
‫את יכולה לספר הכול.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫תודה. תודה שסיפרת לי, ג'ורג'.‬
‫אין בעד מה.‬
‫כן. לא, אני יודע שזה הרבה כסף,‬
‫אבל אני מתכוון לשפץ את הנכס בעצמי,‬
‫אז מדובר בהשקעה סולידית.‬
‫- למכירה -‬
‫והנכס לא בשבילי, הוא בשביל ההורים שלי.‬ ‫אני מחזיר אותם מקוריאה.‬
‫מר צ'ו, תזכור שהיסטוריית האשראי שלך‬ ‫לא טובה במיוחד.‬
‫נכון, כן.‬
‫כשהייתי בן 18 הלכתי לבי-אר לקנות דגמ"ח,‬
‫ולפני שהבנתי, כבר חתמתי על כרטיס אשראי.‬
‫בי-אר?‬ ‫-בננה רפבליק.‬
‫כמה זמן ייקח לי לקבל אישור למשכנתה?‬
‫אני לא צריך עשרים אחוזים או משהו?‬
‫המקדמה תהיה מאה אלף,‬
‫אבל תצטרך להוכיח שיש לך גם מקור הכנסה עקבי‬
‫וחשבון עובר ושב בריא.‬
‫במסלול שאתה נמצא בו,‬ ‫נוכל להביא אותך בחשבון בעוד...‬
‫לא יודע, שבע שנים?‬
‫תקשיב, לא נראה לי שהבנת.‬
‫ההורים שלי מזדקנים, בסדר?‬
‫והשטח הזה לא יהיה זמין‬ ‫למכירה עוד הרבה זמן.‬
‫אני לא מבין למה כולם חוץ ממני‬ ‫מקבלים אישור להלוואה.‬
‫מר צ'ו, אני מאמין‬ ‫שתשמע תשובה דומה בכל בנק שתלך אליו.‬
‫תקשיב, אם תוכל לשלם את המקדמה,‬
‫אז אולי נוכל לנהל את הדיון הזה.‬
‫בסדר. לא, אני מבין.‬
‫תודה. כן, תודה על זמנך.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫בעצם, אם אני כבר איתך,‬
‫הכנסייה שלי רוצה לבצע שיפוצים.‬
‫הם יוכלו לקבל הלוואה?‬ ‫-אפשר לבדוק את זה.‬
‫לדעתי זה הציור הכי טוב שלך עד עכשיו.‬
‫אולי נתלה אותו על הקיר, מותק?‬ ‫-הוא עוד לא גמור.‬
‫לא, ג'וני, הוא מושלם.‬
‫קדימה, בואי נתלה אותו.‬ ‫-בסדר.‬
‫מותק?‬ ‫-כן?‬
‫נראה לי שג'ורדן פה.‬
‫איימי, חשבתי שהכי טוב‬ ‫שנדבר אישית על התנאים.‬
‫היי, סליחה על אתמול בערב.‬
‫התגעגעת אליי?‬ ‫-כן, מאוד.‬
‫היי, ג'ורדן, אני מבינה נכון?‬ ‫את רוצה שאמשיך לעבוד?‬
‫הכסף יהיה בנאמנות חמש שנים,‬ ‫ואני אישאר בלי מניות?‬
‫הבאתי גם דבש בצד.‬
‫מושלם.‬
‫תודה, ג'וג'י.‬
‫תודה, ג'ורג'.‬
‫ג'ורדן, זה לא מה שסיכמנו, בסדר?‬
‫לא הייתה לי כוונה להמשיך לעבוד.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל מותק, את הפנים של המותג.‬
‫וחברי ועד המנהלים מאמינים שזה חשוב לעסקה.‬
‫העניין הוא שתכננתי לבלות עם המשפחה שלי.‬
‫מתוקה, אני יודעת.‬
‫אבל זה לא תלוי בי. זה הוועד.‬
‫יודעת מה?‬ ‫מחר הוועידה השנתית שלנו בלאס וגאס.‬
‫תבואי, ותדברי איתם שם.‬
‫קחי את המטוס שלי, תביאי את המשפחה שלך.‬
‫זאת אומרת...‬
‫איימי, תקשיבי לי.‬
‫אני יודעת שזה לא מה שאת רוצה.‬
‫את רוצה יותר.‬
‫אז פשוט תסמכי עליי. את תודי לי אחר כך.‬
‫המון צעצועים.‬
‫בשביל זה יש לנו רעיות.‬
‫כמה החומרים יעלו?‬
‫אם אני צריך לנחש,‬ ‫אז מאה אלף, 120 אלף, פחות או יותר.‬
‫זאת אומרת, זה הרבה,‬
‫אבל חשבנו לקחת הלוואה בשביל לשפץ.‬
‫רק ככה נוכל להתחרות עם כנסיות העל.‬
‫כן. זאת השקעה, ללא ספק.‬
‫ומה עלות העבודה שלך?‬
‫אני אעבוד פרו בונו, בהתנדבות.‬ ‫בשביל הכנסייה.‬
‫אתה מלאך. תודה.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫זה היה הרעיון של אדווין, אז...‬
‫אדבר עם ראשי הקהילה הערב.‬ ‫-כן.‬
‫תודה רבה, דני.‬ ‫-ודאי.‬
‫ההבעה שלך... לא, זה היה מושלם.‬
‫ממש הרגשתי שרוח הקודש‬ ‫עוברת דרכנו היום, ללא ספק.‬
‫- אייזק, התוכנית שלי עבדה. -‬
‫- ברגע שהכנסייה תשיג הלוואה,‬ ‫נוכל להתחיל את השלב השני. -‬
‫נתחיל ב"בזאת אני מאמין",‬
‫ואולי נסיים עם "אוקיינוסים", חבר'ה.‬
‫תזכרו, יש חזרה ב-19:00 באותו אולם חזרות...‬
‫דני.‬
‫אתה עדיין מנגן?‬
‫קצת.‬
‫כן, היא פשוט הגיעה‬ ‫לבית שלי בלי הודעה מראש.‬
‫אני לא יכולה אפילו לשקול את ההצעה, נכון?‬
‫לא, ודאי שלא.‬
‫אבל ההצעה שלה ממש נחמדה.‬
‫אז כן.‬
‫צריך לשקול הצעה נחמדה,‬
‫אם זה מה שאת שוקלת, את יודעת.‬
‫זה הקטע עם...‬ ‫-מיה, את יכולה לסדר את המחסן?‬
‫בטח.‬ ‫-תודה.‬
‫היי. אפשר לעזור לך?‬
‫היי. אני מת על החנות הזאת.‬
‫תודה. אפשר לעזור לך במשהו?‬ ‫-כן, למען האמת.‬
‫עובדת כאן מישהי בשם קיילה לקסינגטון?‬
‫לא.‬
‫לא, מעולם לא שמעתי עליה.‬
‫מוזר, כי...‬
‫בדיוק...‬
‫סליחה שבזבזתי את זמנך.‬ ‫-זה בסדר. כן. יום טוב לך.‬
‫בעצם, את יכולה להמליץ לי על סוקולנט‬
‫שלא זקוק לאור, מעט מים...?‬
‫הנה, קח. על חשבון הבית.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫אני לא יודע מה להגיד.‬
‫אתה לא צריך להגיד כלום. שיהיה לך יום נהדר.‬
‫איימי, כדאי שתעיפי מבט בסנסוויריות החדשות.‬
‫קיילה! זה אני.‬ ‫-מה?‬
‫אדוני, אתה צריך ללכת.‬ ‫-זאת הבוסית המעצבנת שלך?‬
‫פול! בוא הנה.‬
‫בסדר...‬
‫לא קוראים לה קיילה אלא מיה.‬
‫ועשיתי צילומי מסך של התמונות שלה‬ ‫ושלחתי לך.‬
‫בסדר. אז בעצם התחזית אליה ודיברת איתי?‬
‫לא. זה...‬
‫לא יודעת. בסדר? אני...‬
‫אני בבלגן.‬
‫בסדר?‬
‫אני מניחה שלא רציתי שתדע מי אני באמת.‬
‫אבל באמת נהניתי לדבר איתך. באמת. אתה...‬
‫יום אחד מישהי תהיה מאושרת מאוד בזכותך.‬
‫בכל אופן, אני יודעת שזה לא מה שציפית לו.‬
‫אני יודעת שאני לא קיילה,‬
‫עם הציצים הזקורים והתחת ההדוק שלה.‬
‫היא בטח רטובה...‬
‫"לפעמים, אני מרגיש את הפחד‬
‫"של אי הוודאות הצורבת‬
‫"ואני עדיין צריך לתהות לעצמי‬
‫"עד כמה אני נותן לפחד‬ ‫לתפוס את ההגה ולהוביל"‬
‫לדעתי את יותר שווה מקיילה.‬
‫"הוא כבר הוביל אותי‬
‫"ונראה שיש לו צל‬
‫"של משיכה רודפת‬
‫"אבל לאחרונה אני מתחיל להבין‬
‫"שאני צריך להיות זה שמאחורי ההגה"‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬