‫ככה היום שלי מתחיל? מה נסדר?‬
‫אני לא יכולה עם החרא הזה!‬
‫שיפוצניק מעפן משתין לי‬ ‫על רצפת העץ המזוינת.‬
‫זה אלון אירופאי, חתיכת בן אלף.‬
‫"בעלך בבית?"‬
‫לא. אני בבית! לך תזדיין!‬
‫חתיכת מוצץ מסריח.‬
‫תסתמי את הפה שלך!‬
‫עבדתי קשה מדי בשביל החרא הזה.‬
‫תסתכלו.‬
‫אוי, אלוהים, הריח.‬
‫- חיפוש מספר לוחית רישוי -‬
‫- דניאל צ'ו -‬
‫- דניאל צ'ו שיפוצניק -‬
‫- קבעו פגישת ייעוץ‬ ‫"אצל צ'ו שירותי בניין" -‬
‫הלו?‬
‫יש לך מושג עם מי התעסקת עכשיו? מה?‬
‫חתיכת חרא מיותרת ומבישה!‬
‫אני הולכת...‬ ‫-טוב, כלבה.‬
‫הגעתם ל"אצל צ'ו שירותי בניין".‬
‫דני לא יכול לגשת לטלפון...‬
‫מותק?‬
‫מה קרה?‬
‫- עצבים -‬
‫- להתלהב מהחיים -‬
‫זוכר את ההוא שרבתי איתו בכביש?‬
‫מתברר שזאת הייתה אישה.‬
‫לפעמים שפל המדרגה הוא הטרמפולינה שלך.‬
‫אני לא שומע אותך.‬
‫- למי שצריך שיפוצניק‬ ‫חסר יכולות וכישורים! -‬
‫"נ"ב, הוא השתין בכל רחבי חדר האמבטיה שלי.‬ ‫כוכב אחד."‬
‫מה נסגר?‬
‫- לא פגשתי את האישה הזאת בחיים.‬ ‫ילפ, תמחקו את הביקורת. -‬
‫החיים יקרים, גבר.‬
‫אסור לבזבז אותם. צריך לנקוט צעדים.‬
‫אם אתה רעב, תאכל סטייק.‬
‫אם אתה רוצה להרגיש את השמש,‬ ‫תסתכל, היא שם. אתה מבין?‬
‫אם אתה רואה משהו שמוצא חן בעיניך,‬ ‫אחי הקטן, קח אותו.‬
‫אתה צריך לקחת שליטה, גבר.‬
‫אני כבר בשליטה.‬
‫כן?‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫אני הולך לחרבן, ואז אני הולך לשחק כדורסל.‬
‫לא, כאילו, לחיים.‬
‫כאילו עכשיו,‬
‫בחיים היקרים שלך, מה התוכנית שלך?‬
‫אחרי שתחזיר לי את הסיסמאות,‬
‫אני אהיה מיליונר קריפטו,‬ ‫ואטייל בעולם עם החברים שלי.‬
‫בסדר. החברים שלך.‬
‫מה אתה והחברים תעשו? מה התוכנית של החברים?‬
‫קל. עשר עסקאות של אחת לעשר. מאלף ל-10,000.‬
‫מ-10,000 למאה אלף.‬
‫וממאה אלף למיליון. בום.‬
‫אתה סתם אומר מספרים יותר גדולים.‬
‫טוב, מה התוכנית שלך?‬
‫הסטייק הזה יבש בטירוף.‬
‫"שרברב גרוע עם פה מסריח."‬
‫מותק, אתה לא צריך לנקות שתן של גבר אחר.‬
‫אין לדעת מה עובר על מישהו בחיים.‬
‫אולי יש לו בעיות בשלפוחית.‬
‫מה?‬
‫אחרת למה שהוא ישתין על הרצפה?‬
‫עצבנת אותו?‬
‫למה אתה מניח שזאת אשמתי?‬ ‫-אני לא.‬
‫אבל לפעמים את עושה רושם של אישה קצת קרה.‬
‫ג'ורג', הוא ברח מכאן עם חיוך.‬
‫טוב, כעס הוא בסך הכול מצב מודעות חולף.‬
‫עדיף לשכוח מזה. הוא כבר לא פה.‬
‫אתה יודע שתמורת שמונים דולר,‬ ‫אפשר להשיג את הכתובת שלו באינטרנט?‬
‫מה את רוצה לעשות? לנסוע לשם עם האקדח שלך?‬
‫לא... ברור שלא! אני...‬
‫ג'ורג'...‬
‫הוא נכנס לבית שלנו‬ ‫וחילל את המרחב המקודש שלנו.‬
‫אתה לא רוצה...‬
‫לא יודעת...‬
‫לנסוע לשם ולהגיד משהו?‬
‫אתה יודע, להיות אסרטיבי?‬
‫הוא לא אהב את זה שאתה יפני.‬
‫את בטוחה שזאת הכתובת הנכונה?‬
‫זה הגיוני. הוא לא נראה לי‬ ‫כמו מישהו שיש לו בית.‬
‫את נהנית מזה?‬
‫ג'ורג'. ג'ורג', בוא הנה.‬
‫תסתכל.‬
‫זה העורף הכי אסיאתי שראיתי בחיים שלי.‬
‫לעזאזל.‬
‫בסדר.‬
‫את רוצה לדבר קודם, מאחר שאת מכירה אותו?‬
‫לא...‬ ‫-שלום לכם, זוג אוהבים.‬
‫תרצו לשמוע על הסוויטה הכי טובה שלנו?‬
‫ואל תדאגו, זאת השאלה היחידה שאני אשאל.‬
‫אנחנו מצטערים,‬ ‫אנחנו לא רוצים לשכור פה חדר.‬
‫אנחנו מחפשים מישהו בשם דניאל צ'ו.‬
‫מה?‬ ‫-בחור קוריאני.‬
‫יש בו משהו ממש שמנוני.‬
‫הוא נוהג בטנדר אדום.‬
‫אה, הבן.‬ ‫-כן.‬
‫קניתי את העסק ממשפחת צ'ו לפני כשנה.‬
‫זוג קוריאני מבוגר, קצת מתנשאים.‬
‫נשמע הגיוני.‬ ‫-איימי.‬
‫הם קיפלו את העסק בגלל פשיטה משטרתית.‬
‫מישהו מכר פה סחורה לא חוקית.‬
‫וואו, אני מצטער לשמוע.‬
‫אבל הבן... קצת על הפנים, נכון?‬
‫היי, אחלה טאקו. מאיזה שנה הוא?‬
‫שנת 2004.‬
‫פספסת את השדרוג בשנה.‬ ‫-הדגם הישן יותר קשוח.‬
‫וגם יש לו קבינה כפולה,‬ ‫מתאים למרוצים, מנוע וי-6.‬
‫טעות שלי.‬
‫היי, תודה שאתה מרשה לי‬ ‫לאחסן פה את הדברים שלי.‬
‫כן, גבר, מתי שתרצה.‬
‫היי, אז בקשר לכסף שלוויתי...‬
‫שוב, תודה.‬
‫אבל ייקח לי יותר זמן להחזיר לך,‬ ‫אם זה בסדר.‬
‫למה?‬
‫זוכר שסיפרתי לך שרבתי עם מישהו בכביש?‬
‫כן.‬
‫מתברר שזאת הייתה אישה.‬
‫הרבצת לאישה?‬ ‫-לא.‬
‫זה לא בסדר, גבר.‬ ‫-לא, לא הרבצתי לאף אחד.‬
‫בסדר? רק...‬
‫השתנתי לה בחדר האמבטיה,‬ ‫ועכשיו היא כותבת ביקורות שליליות‬
‫ורוצחת לי את העסק.‬
‫תגיד, היא שווה? היא נראית טוב?‬
‫היא איזו כלבה עשירה מקלבסס.‬
‫היא בטח יושבת כל היום בבית‬
‫ואוכלת בגט עם ריבה או משהו כזה.‬
‫היי, שהכלבה תלך להזדיין.‬
‫קח את הזמן עם הכסף.‬ ‫-באמת?‬
‫כן, אחי. אנחנו משפחה, גבר.‬ ‫בינתיים תעביר אליי את הבעלות על הטנדר שלך.‬
‫בוא, תעזור. תשתמש ברגליים.‬
‫כן.‬
‫פשוט תסגור את העסק. תפתח עסק חדש.‬
‫אני לא יכול לבקש עוד רישיון עסק.‬
‫אתה יכול. זה קל.‬
‫תשתמש בשם של מישהו אחר. בשם שלי.‬
‫טוב. אני אחשוב על זה.‬
‫היי, מה יש בארגז הזה? הוא ממש כבד.‬
‫סוללות ללפטופים.‬
‫יש לי חבר בבוסאן, שמוכר לי אותן בסיטונות.‬
‫בסדר.‬
‫זה לא כמו שהיה במלון הדרכים, גבר.‬
‫חוקי לגמרי, אני משלם מכס, הכול.‬
‫כן. בטח. כן.‬
‫לעזאזל.‬
‫נראה לך שהם עשו את זה?‬
‫הם בסך הכול ילדים.‬
‫אף פעם לא החלפת גלגל, מותק?‬
‫את החלפת?‬
‫ג'וני יוצאת עוד מעט מהלימודים.‬
‫כן. את אשמה.‬ ‫-אני אחליף לכם גלגל תמורת ארבעים דולר.‬
‫יש לך מזומן?‬
‫שלך, אחי.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אל תשכח לכווץ את הגב‬
‫כשאתה שוכב שם,‬
‫ואז תפעיל גם את...‬
‫בסדר.‬
‫אתמול עשיתי חזה, בגלל זה...‬
‫תשמע, גבר, חשבתי על זה,‬ ‫ואולי זה מטורף, אבל...‬
‫חשבתי שאנחנו צריכים‬ ‫להקים חברת קבלנות חדשה.‬
‫בתור אחים.‬ ‫-למה?‬
‫אתה אומר שאני עצלן בערך 14 פעמים ביום.‬
‫ככה זה אהבה קשוחה. אני רואה שאתה מוכן‬ ‫לשלב הבא. אני מרגיש את זה.‬
‫אתה רציני?‬
‫כן.‬
‫אני יודע שאתה בקטע של קריפטו,‬
‫ואני אחזיר לך את הסיסמאות...‬
‫אבל צריך כסף כדי לעשות כסף, נכון?‬
‫אם נעשה את זה, אתה באמת תקשיב לי?‬
‫כן.‬
‫כי יש לי רעיונות.‬
‫כן, אנחנו צוות. על מה חשבת?‬
‫"האחים צ'ו".‬
‫היי, זה מושלם, גבר.‬
‫האחים צ'ו. מושלם. כן.‬ ‫-האחים צ'ו.‬
‫כן. אני הולך למלא את הטפסים עכשיו.‬
‫אני רושם את החברה על שמך, כן?‬
‫כן.‬
‫היי, צריך לפנות לקוריאנים ממחוז אורנג'.‬
‫מה? אנחנו לא מכירים קוריאנים באורנג'.‬
‫ורוניקה לא עברה לאורנג'?‬
‫זה מצב עדין.‬
‫עברו כבר שני עשורים. אני בטוח שלא אכפת לה.‬
‫הייתי עם ורוניקה ב-2008,‬ ‫ועוד פעמיים ב-2011, בסדר?‬
‫זה לא מזמן.‬
‫חשבתי שהיא נפרדה ממך‬ ‫כשהיא התקבלה לאוניברסיטת אירווין.‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫אני נפרדתי ממנה.‬
‫היא לא הכירה את בעלה באוניברסיטה?‬
‫גבר, זה לוקח לך יותר מדי זמן.‬
‫תעמוד בקצב.‬
‫תמיד אהבתי את ורוניקה.‬
‫היא לימדה אותי לקרוא.‬ ‫-טוב, לא הייתי מוכן.‬
‫הייתי צריך לפתח את העסק‬ ‫לפני שאני מקים משפחה, אתה מבין?‬
‫והייתי צריך גם לטפל בך, מזדיין אחד.‬
‫מחוז אורנג' זה הקטע, גבר.‬
‫סמוך עליי הפעם.‬
‫תודה רבה שבאתן, נעמי.‬
‫לג'ון היה יום ממש נורא.‬
‫בטח, אין בעיה.‬
‫ג'ורג' ממש התעצבן.‬
‫בגללי אספנו אותה באיחור, ואז...‬
‫היא הרביצה למורה.‬
‫כן. הם אמרו שהיא לא מווסתת.‬
‫אוי, אלוהים.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אל תרדי על עצמך בגלל זה.‬
‫איזי נשכה את הכלב של השכנים שלנו.‬
‫לא!‬ ‫-אני יודעת.‬
‫בדרך כלל זה הפוך, נכון?‬
‫אנחנו צריכות להיפגש יותר.‬ ‫אנחנו גרות ממש קרוב.‬
‫כן, צריך. אני אשמח.‬
‫לא ייאמן שהכרנו דווקא‬ ‫דרך ג'ורדן, מכל העולם.‬
‫אני יודעת. מטורף, נכון?‬
‫היי, את חושבת שהיא תתעצבן‬
‫שדחיתי את הפגישה איתה, בגלל ג'ון?‬
‫לא. לא, לא הייתה לך ברירה.‬
‫אבל בינינו, אל תגידי לה‬ ‫שהייתה לך בעיה משפחתית.‬
‫אני הייתי אומרת שהיה לי מקרה חירום בעבודה.‬
‫בסדר. טוב לדעת.‬
‫כן, כדאי לך לשקול מילים בקפידה‬ ‫כשאת מדברת עם גיסתי.‬
‫היי, אם תצטרכי פעם עצה,‬ ‫תתקשרי אליי מתי שתרצי.‬
‫תודה רבה, נעמי.‬
‫אני ממש צריכה לסגור את העסקה הזאת.‬
‫ישר לעניין. את מבינה?‬ ‫-אוי, אלוהים, כן.‬
‫אני פשוט בלחץ בזמן האחרון, ו...‬
‫אוי, אני מקנאת.‬
‫בטח ממש נחמד להיות כל היום בבית עם איזי.‬
‫כן! לא, זה מעולה.‬
‫אבל אני לא כל היום בבית.‬
‫לא, ברור. לא התכוונתי...‬ ‫-יש לי את העמותות שלי. ואני כותבת.‬
‫וג'ורדן באה לפעמים‬
‫לבקש ממני עצות בקשר לעסק שלה.‬ ‫-שמעתי על זה. כן, אני...‬
‫לא קל להסתדר עם כל זה.‬ ‫-כן.‬
‫וכשג'ורדן נכנסת לקצב,‬ ‫היא שולחת לי סמסים בלי הפסקה.‬
‫אנחנו מדברות על מניות,‬ ‫על קמעונאות מרובת ערוצים...‬
‫ושלחתי לה לא מזמן סרטון.‬
‫ראית את הריב בכביש ב"נקסטדור"?‬
‫זאת אפליקציה?‬ ‫-אוי, אלוהים, תסתכלי.‬
‫את מאמינה?‬
‫אני פשוט לא מבינה‬ ‫למה האנשים האלה כל כך כועסים.‬
‫את יודעת, רוב האנשים לא מבינים ש...‬
‫כעס הוא בסך הכול מצב מודעות חולף.‬
‫אהבתי.‬
‫את ממש חכמה, איימי.‬
‫לא, באמת. אין פלא שג'ורדן מתה עלייך.‬
‫ורוניקה, כל מה שאני אומר זה‬
‫שגדלנו ביחד, את מכירה אותנו,‬ ‫אנחנו מכירים אותך, את סומכת עלינו, כן?‬
‫אנחנו עושים עבודות תחזוקה, שיפוצים,‬ ‫צבע, גננות, עבודות פנים, הכול.‬
‫כל מה שאתם צריכים.‬
‫אנחנו עושים הכול.‬
‫נכון, דני?‬
‫כן, אני מלך הרובה.‬
‫אנחנו עושים גם רובה.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫כן, שמעתי שקשה לעבוד עם רובה.‬
‫יש לכם משהו שאנחנו יכולים לעבוד עליו?‬
‫כן.‬
‫נראה לי שהבית בסדר בינתיים,‬
‫אבל אם יצוץ משהו, נזכור להתקשר אליכם.‬
‫ואם אתם באזור, תעברו בכנסייה שלנו.‬
‫אדווין מוביל את המקהלה.‬
‫מגניב.‬
‫אנחנו לא הולכים יותר לכנסייה, אבל...‬
‫אנחנו עדיין הולכים לפעמים.‬
‫כן. תבואו לבקר.‬
‫כל המרבה, הרי זה משובח.‬
‫הנה.‬
‫זוכר את המקרן העילי‬ ‫שהיה בכנסייה הישנה שלנו?‬
‫וואו, כמה השתנינו מאז.‬
‫אני זוכר הכול.‬ ‫-גם אני.‬
‫- תתקשר אליי דחוף -‬
‫היי, סליחה, אני חייב להתקשר למישהו רגע.‬
‫החברה שלנו, אסתר,‬ ‫בדיוק התלוננה על השרברב שלה.‬
‫היי, מה קרה?‬
‫לא הרבה, גבר. בדיוק סיימתי לחרבן.‬
‫אני מורח קורטיזון על הגב.‬
‫אמרת להתקשר דחוף.‬
‫לעזאזל, נכון.‬
‫זוכר את הבחור הזה, צ'אד,‬ ‫שגר במלון הדרכים בזמנו?‬
‫כן.‬
‫אז הוא עדיין גר שם, והחיים שלו בבלגן.‬
‫נראה לי שהוא חולה.‬
‫בסדר...‬
‫אז מה?‬
‫קבל, גבר. הלוויתי לו כסף בשביל תרופות,‬
‫אבל נראה לי שהוא לא השתמש בו לתרופות.‬
‫מה אתה מנסה להגיד?‬ ‫-אני מגיע לזה, גבר.‬
‫לעזאזל. אי אפשר פשוט לדבר לפעמים בלי לחץ?‬
‫אנחנו מדברים בלי לחץ כל הזמן.‬
‫טוב, תקשיב, הוא אמר‬ ‫שאיזה זוג אסיאתי חיפש אותך.‬
‫הם נראו עשירים.‬
‫מה הכלבה הזאת רוצה ממני?‬
‫יש לה בית, יש לה ילדים. מה יש לי?‬
‫גבר, יש לך הרבה דברים.‬
‫יש לך אותי, יש לך טנדר.‬
‫טכנית הטנדר שלי, אבל...‬
‫כן, בסדר. כן, טוב.‬
‫תודה על האזהרה, גבר.‬ ‫-כן, אין בעיה.‬
‫אני צריך ללכת.‬ ‫-בסדר. תתקשר כשבא לך.‬
‫מי זה היה?‬
‫בטח הודעת ספאם.‬
‫אני אעזור לך, מותק. תסתובב.‬
‫זה בסדר. אני אסתדר.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫ככה אתה תלוי בי, ואתה לא תוכל לעזוב.‬
‫אני יודע לקשור עניבה.‬
‫בחייך, ג'ורג', אתה עדיין כועס על קודם?‬
‫לא, אבל תיתני לי לקשור את העניבה.‬
‫אני הולך לבדוק מה שלום ג'ון.‬
‫בסדר.‬
‫תקשיבי...‬ ‫-החלטתי לא ללבוש עניבה.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫אני בחור מסוכן.‬
‫את סתם עקרת בית משועממת מהפרברים‬ ‫בלי מטרה בחיים, בסדר?‬
‫את בטח כועסת על עצמך‬ ‫כי נתת לחיים שלך לחלוף על פנייך.‬
‫בטח היו לך חלומות גדולים. הכול היה אפשרי.‬
‫- יצירת משתמש -‬
‫ואז מצמצת, ועכשיו את תקועה‬ ‫בחיים שאף פעם לא רצית.‬
‫יש לך הכול, אבל את ריקה מבפנים.‬
‫את מרגישה חלשה,‬ ‫את רוצה לקחת את השליטה בחזרה.‬
‫נחשי מה? לא תיקחי אותה ממני, בסדר?‬
‫אני חיית אדם! לא מתעסקים איתי!‬
‫אני זה שמתעסק!‬
‫אז תפסיקי להתעסק איתי‬ ‫ותעזבי אותי בשקט, אחרת...‬
‫שמעת אותי?‬
‫זאת האזהרה האחרונה שלך.‬
‫לא כדאי לך לשחרר את המפלצת! לא כדאי לך!‬
‫- איך זה לנהל חברת קבלנות גדולה ורעה? -‬
‫מי זה, לעזאזל?‬
‫אני ממש שמחה שוורוניקה שלחה אתכם.‬ ‫-אין בעיה, אסתר.‬
‫אז אתם ממחוז אורנג'?‬
‫לא. גדלנו קרוב לסן ברנרדינו.‬
‫להוריי היה מלון דרכים‬ ‫ליד פארק המים רייג'ינג ווטרס.‬
‫נחמד! הוא בטח הצליח.‬
‫ככה אומרים. לפני שנולדתי.‬
‫ואז פתחו את הוריקיין הרבור, אז...‬
‫לא הייתי באף אחד מהם.‬
‫כדאי שנלך פעם. אולי להרבור?‬
‫זה פארק קטלני. יש מתקן בשם "טאבו טאוורס".‬
‫יש דרך אחת לעלות‬ ‫ושלוש דרכים לרדת. הוא בלתי צפוי.‬
‫קצת כמו איך שאני חי את חיי.‬
‫בכל אופן, אני עוסק בהשקעות. זה עסק צדדי.‬
‫אז אם את צריכה פעם ייעוץ בהשקעות...‬
‫אני כבר חוזר.‬ ‫-בסדר.‬
‫סיימת?‬ ‫-הייתי מסיים אם היית עוזר לי‬
‫במקום לפלרטט עם קהל הלקוחות.‬
‫גבר, זה נקרא שירות לקוחות.‬
‫אל תסמס כשאתה בעבודה.‬
‫מי זה?‬ ‫-קוראים לה קיילה.‬
‫קטלנית, נכון?‬
‫זה בוט.‬
‫אתה בוט.‬
‫- את בוט? -‬
‫- לא, ואתה? -‬
‫- 65 שנות כיסאות -‬
‫אחרי נישואינו בקיץ 1979,‬
‫הארו פיתח מודעות עמוקה למרחב שלילי.‬
‫הוא התאהב בקשר ההדדי שבין הריק לבין החומר.‬
‫אז באופן טבעי,‬
‫העקמומיות של המושב‬
‫עוצבה לפי קווי המתאר של האחוריים שלי.‬
‫נהדר.‬ ‫-מדהים.‬
‫פומי, אנחנו אסירי תודה‬ ‫על כיסא הטמאגו שקיבלנו בהשאלה.‬
‫אני אשמח שתראי מוצגים אחרים שלנו.‬
‫סיפור מקור רציני בשביל כיסא, לא?‬
‫ג'ורדן, תודה רבה שבאת.‬
‫תודה על ההזמנה. ומי זאת?‬
‫זאת ג'וני. ג'ון, תגידי שלום.‬
‫נקווה שהיא תהיה יותר מנומסת כשהיא תגדל.‬
‫תגיד, כל זה היה נכון או מומצא?‬
‫סליחה, מה?‬
‫כידוע, סיפור יפה מעלה את המחיר.‬
‫יש לי תמונות של אמא שלי יושבת בעירום‬ ‫על התבנית.‬
‫באמת?‬
‫כמה?‬
‫הוא לא למכירה.‬
‫ג'ורג'!‬
‫אני בטוחה שיש מחיר.‬
‫מצטער, אני חייב להתעקש.‬
‫ג'ורג'י. בוא לא נשחק משחקים.‬
‫מאה אלף.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫לא. אין מצב, ג'ורדנה.‬
‫טוב, התערוכה הייתה נהדרת.‬
‫תודה רבה על ההזמנה,‬ ‫אבל כדאי שאלך. להתראות.‬
‫ג'ורדן, חשבתי שנוכל לשבת‬
‫ולדבר על העסקה?‬
‫אני צריכה להגיע לחנוכת בית של חברה.‬
‫הבית בנפאל, אז...‬
‫ביי.‬
‫היי! לחיים, אח קטן!‬
‫לחיי זה שננצל את הזמן‬ ‫שנשאר לנו כמה שרק אפשר.‬
‫היי, אמרתי "לחיים"!‬
‫היי, גבר, כשתהיה בן ארבעים או חמישים,‬
‫תרצה לחזור הביתה‬ ‫לבחורה שתכין קימצ'י ג'יגה.‬
‫אולי אני רוצה שהיא תחזור‬ ‫ושאני אכין עוף בפרמזן.‬
‫מה?‬
‫אני רוצה שהיא תחזור הביתה אליי,‬ ‫ושאני אכין לה עוף בפרמזן!‬
‫גבר, זה בסדר להתעסק בינתיים עם לבנות,‬
‫אבל כשיגיע הזמן להתמסד, תקשיב לאמא ואבא,‬
‫ותביא הביתה קוריאנית נחמדה. הבנת אותי?‬
‫נראה לך שהם רוצים נכדים שיסתכלו עליהם‬
‫בעיניים עגולות ענקיות, כמו של חרקים?‬
‫אתה משקיע יותר מדי זמן‬ ‫בציות לחוקים שרירותיים.‬
‫למה אתה מדבר מוזר?‬
‫"אני צריך לפתח את העסק‬ ‫לפני שאני מקים משפחה."‬
‫"אני צריך להקשיב לאמא ואבא‬ ‫ולהביא הביתה קוריאנית נחמדה."‬
‫אחי, פשוט...‬
‫פשוט תחיה.‬
‫אני חי.‬
‫בסדר.‬
‫סליחה. חשבתי שרצית שאהיה יותר אסרטיבי.‬
‫כן, אבל לא עכשיו.‬
‫מיליוני דולרים מוטלים על הכף, אתה יודע.‬
‫היא אפילו לא שלחה לי את התנאים.‬
‫מותק, יש בחיים דברים יותר חשובים מכסף.‬
‫השקעתי בעסקה הזאת שנתיים,‬
‫יכולת לפחות לעזור לי, אתה יודע.‬
‫סליחה?‬ ‫-כן.‬
‫אני עוזר. אני עוזר כל הזמן.‬
‫זה כאילו שאתה לא מודע לעומס שיש עליי כרגע.‬
‫אני קורעת את התחת בשביל המשפחה.‬
‫היי, גם אני.‬
‫האגרטלים לא עושים את עצמם.‬ ‫-הם גם לא עושים כסף.‬
‫יש לך אובססיה לכסף.‬
‫זה כל מה שאת מדברת עליו בזמן האחרון.‬
‫ג'ורג', לא גדלתי כמוך, בסדר?‬
‫שמת לב פעם שרק אנשים שיש להם כסף‬
‫חושבים שכסף זה לא דבר חשוב?‬
‫אתה יודע שבודהה נהיה בודהה‬ ‫רק כי הוא היה נסיך קודם, נכון?‬
‫היה לו על מה לוותר.‬
‫אם הכסף יפריד בינינו, אז אני מוותר עליו.‬
‫אי אפשר לוותר עליו,‬
‫כי אבא שלך הוריש לנו רק שולחנות וכיסאות.‬
‫זאת חגיגה של כיסאות.‬
‫היי, אמא!‬
‫הלוואי שהיית מוציאה‬ ‫לפעמים את הכלים מהמדיח.‬
‫בקושי יש לי זמן לאכול מהכלים.‬
‫מותק, זה לוקח חמש דקות. אפשר ביחד.‬
‫נשים מוזיקה, יהיה כיף...‬ ‫-אני יודעת. פשוט...‬
‫- אנחנו במועדון.‬ ‫בואי ל"ארינה" בקוריאה-טאון. -‬
‫הבנתי אותך,‬ ‫בוא ננסה ליהנות מהערב הזה, בסדר?‬
‫אל תשבי על היצירות, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫ג'ורג', אני סתם סקרנית,‬
‫למה אתה עושה לייקים לתמונות‬ ‫של העובדת שלי באינסטגרם?‬
‫אני תומך בעסק שלך.‬
‫הלייק לתמונות‬ ‫של מיה בביקיני עוזר לעסק שלי...‬
‫איך בדיוק?‬ ‫-אני לא מסתכל על התמונות.‬
‫אני קורא את הפוסט.‬ ‫-אני נראית לך טיפשה?‬
‫מתי תגיד לי את האמת?‬
‫זה זמן האמת?‬
‫זה מה שאנחנו עושים?‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫עדיין עם האקדח? מתי תשחרר את זה כבר?‬
‫כשתגידי לי למה‬ ‫את כל הזמן מוציאה אותו מהכספת.‬
‫אני אפילו לא רוצה אקדח, זוכר?‬
‫זה היה רעיון של אמא שלך.‬
‫התכוונת לפגוע במישהו?‬
‫לא! ג'ורג'...‬ ‫-אני צריך לחשוש לביטחוני?‬
‫או לביטחונה של ג'ון?‬
‫אוננתי.‬
‫אוננתי עם האקדח, כי הסקס איתך ממש...‬
‫ממש...‬
‫ממש מה? תגידי. ממש מה?‬
‫משעמם.‬
‫הוא משעמם, ג'ורג'.‬
‫זה קשור לשתן?‬
‫השתן?‬
‫אם זה קשור לשתן, אז פשוט תגידי.‬
‫טוב, יודע מה? אולי במובן מסוים זה קשור.‬ ‫-כן.‬
‫כי ג'ורג', הוא השתין בבית‬ ‫שקניתי לגמרי לבד.‬
‫בית שאני אפילו לא נהנית ממנו,‬ ‫כי אני כל הזמן עסוקה בעבודה.‬
‫מתי יצא לי ליהנות ממשהו?‬
‫מי יקנה משהו לאיימי?‬
‫איימי.‬
‫איימי תקנה משהו לאיימי.‬
‫אתה לא מסוגל לוותר על כיסא מזוין?‬
‫אני בסך הכול רוצה שיטפלו בי.‬
‫כן, טוב...‬
‫אני לא מזדיין עם אקדחים.‬
‫על חשבוני.‬
‫מצטער, הבוס שלי מסתכל.‬
‫הכול בסדר.‬
‫הילדים בימינו, גבר.‬
‫אם הייתי בגילם, לא היה סיכוי...‬
‫כשחושבים על זה, האדמה היא הכיסא המקורי.‬
‫- אם אתה מתכוון להתעלם ממני‬ ‫כל הערב, אני אלך לחנות. -‬
‫עכשיו אתה תקשיב לי, דניאל.‬
‫אני מתה לשחרר את זה.‬
‫יש לי חיים מלאים מאוד‬ ‫שאני אשמח לחזור אליהם.‬
‫אוי, הם ממש מלאים.‬
‫לא היית יודע מה לעשות עם המלאות שלהם.‬
‫אבל יש בעיה.‬
‫למעשים יש השלכות.‬
‫אז אני הולכת למצוא אותך,‬ ‫ולקחת ממך את המעט שיש לך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫בוא נלך. קדימה.‬
‫היי, זה אחי, דני.‬
‫דני, יש לכולם מקום בטנדר שלך, נכון?‬
‫היי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫- אני לא יודע לנהוג -‬
‫לעזאזל.‬
‫בוא נלך לשתות עוד משהו. הכול בסדר.‬
‫תעזוב אותי.‬ ‫-אל תדפוק את זה.‬
‫תפסתי שתי חמודות...‬ ‫-תעזוב אותי.‬
‫גבר, אני מנסה לעזור לך.‬
‫כן, אתה לא עוזר לי. ברצינות, תעזוב אותי.‬
‫לך תזדיין.‬
‫אתה מפוטר מהאחים צ'ו!‬
‫אני מפוטר? אתה מפוטר. אני המצאתי את השם.‬
‫אתה לא יכול לפטר אותי, חתיכת מטומטם.‬
‫החברה רשומה על שמי.‬
‫אני יכול לפטר את מי שבא לי, כולל אותך.‬
‫אתה צוחק עליי? החברה עוד לא קיימת!‬
‫ביקשתי ממך רק כי אני לא יכול‬ ‫לרשום אותה על שמי!‬
‫אז בשם של מי תשתמש? של אמא?‬ ‫של אבא? אין לך אף אחד אחר.‬
‫אייזק כבר הציע לי. עוף מפה, בנאדם.‬
‫אייזק?‬
‫באמת?‬
‫היי, מותק.‬
‫איך היה שאר הערב?‬
‫השכבתי את ג'ון לישון.‬
‫תודה, מותק.‬
‫איימי...‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫כן.‬
‫אני חושב שאנחנו צריכים טיפול זוגי,‬ ‫ואני יודע מה את חושבת על...‬
‫בוא נעשה את זה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫כן. ג'ורג', אני...‬
‫אני עדיין זוכרת את הדייט הראשון שלנו.‬
‫חשבתי לעצמי:‬
‫"וואו, אנחנו זוג מושלם."‬
‫ואני רוצה שנישאר ככה.‬
‫באמת. אני...‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫- אני עני -‬
‫- אני שרמוטה -‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬