‫קורה.‬
‫איך היום שלך?‬ ‫-מעולה.‬
‫ושלך?‬ ‫-נהדר.‬
‫נהדר זה נהדר.‬
‫נכון.‬
‫עשית משהו כיפי בסוף השבוע?‬
‫ברגוע, ביליתי קצת עם האישה.‬
‫נחמד.‬ ‫-מה איתך? עשית משהו?‬
‫אותו דבר, אחי. חוץ מזה שאין לי אישה.‬
‫אולי זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫איך חומר האיטום של תומפסונ'ס?‬
‫ממש טוב. אחד המוצרים הפופולריים אצלנו.‬
‫נחמד.‬ ‫-בסדר.‬
‫הנה הקבלה.‬ ‫-תודה.‬
‫יום טוב.‬
‫באתי להחזיר משהו.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, פשוט התחרטתי.‬
‫טוב. זאת פשוט כבר הפעם השלישית‬ ‫שאתה קונה גריל היבצ'י ומחזיר אותו.‬
‫כן, אתה יודע, גחלים או גז.‬
‫קשה להחליט.‬
‫אני רואה ששוב החזרת‬ ‫את גלאי הפחמן החד חמצני.‬
‫חשבתי שאתם מקבלים החזרים בלי לשאול שאלות.‬
‫לא שאלתי שאלה. זה היה משפט חיווי.‬
‫בסדר.‬
‫יש לך קבלה?‬
‫כן.‬
‫היא אצלי איפשהו.‬
‫אם ברצונכם להחזיר מוצר,‬
‫אנא זכרו להכין את הקבלה.‬
‫נו, באמת.‬
‫אז אני אשמור אותם, כן?‬
‫עזרת מאוד.‬
‫כל פעם קורה משהו.‬
‫תמיד יש משהו.‬
‫מה?‬
‫מה הבעיה? מה?‬
‫על הזין שלי.‬
‫- פורסטרס -‬
‫איפה אתה?‬
‫מצאתי אותך.‬
‫מה נסגר, גבר?‬
‫אתה חושב שאני לא אשיג אותך? זין.‬
‫מי בכלל נראה לך שאתה, הא?‬
‫חתיכת חרא.‬
‫לך תזדיין!‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫תראה לי את הפנים המזוינים שלך!‬
‫תראה לי את הפנים המזוינים שלך! תראה לי...‬
‫איזה חרא.‬
‫תפסתי אותך, בן זונה.‬
‫נמאס לי מהחרא הזה!‬
‫כל יום!‬
‫לאן נראה לך שאתה נוסע?‬ ‫אלוהים, איזה מטומטם.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫לא.‬
‫תעצור!‬
‫שבע-סי-שבע-שש-ארבע-אף-אחת.‬
‫- עצבים -‬
‫- הציפורים לא שרות, הן צווחות בכאב -‬
‫- ראית את הכתבה? בואי נדבר מחר. -‬
‫- פורסטרס מכחישה שמועות‬ ‫על רכישת קויוהאוס -‬
‫אתם צוחקים עליי?‬
‫- השקיתי את הקקטוסים יותר מדי. מה לעשות? -‬
‫תחשבי על משהו.‬
‫- את יכולה לענות לכולם באימייל?‬ ‫צריך אישור על משלוח דחוף. -‬
‫- יש לי רעיונות לשיפוץ הבית שלך. -‬
‫- חלב הקוקוס כמעט נגמר. -‬
‫שזה יפסיק, בבקשה.‬
‫- לחצו להזדמנות לזכות ב-500 דולר לקניות -‬
‫איימי?‬
‫כן?‬
‫את בסדר? קרה משהו בפורסטרס?‬
‫לא, הכול היה מעולה.‬
‫ג'ורדן הראתה לי את חנות הדגל שלה,‬ ‫והיא הזמינה אותנו לבית שלה מחר.‬
‫אתה יודע, חגיגת אהבה, כרגיל.‬
‫אז מה קורה? את נראית נסערת.‬
‫מותק.‬
‫בחייך...‬
‫דברי איתי.‬
‫טוב, בסדר...‬
‫אחרי הפגישה, ישבתי בחניון,‬
‫וחשבתי על כל הפגישות והשיחות‬ ‫שהייתי צריכה להשתתף בהן בשנתיים האחרונות.‬
‫ואיכשהו, עדיין לא קיבלתי הצעה.‬ ‫וזה השפיע עליי, אתה מבין?‬
‫אז התחלתי לנהוג, ומישהו...‬
‫איימי, לפני שתאבדי שליטה,‬
‫אני כבר אומר לך להפסיק.‬
‫קחי נשימה עמוקה.‬
‫תעשי הפסקה.‬
‫את חייבת להתחיל להתמקד‬ ‫בדברים החיוביים, בסדר?‬
‫אולי כדאי שנתחיל שוב עם יומני הכרת התודה.‬
‫אבא!‬
‫אני צריכה עוד טושים!‬
‫האומנית הקטנה שלנו.‬
‫יומני הכרת תודה.‬
‫כן, אתה צודק, בוא נתחיל. תודה, מותק.‬
‫בואי.‬
‫ג'וני!‬ ‫-אמא! התגעגענו אלייך!‬
‫גם אני התגעגעתי אלייך, מתוקה.‬
‫תראי את האגרטל שאבא עשה.‬
‫אני חושבת שתאהבי אותו.‬
‫נכון, ג'וני, אני באמת אוהבת אותו.‬
‫אין לך בעיה למכור אותו‬ ‫בחנות שלך, נכון, מותק?‬
‫זאת אומרת, אם שינית את דעתך...‬
‫זה בסדר.‬
‫הם פשוט לא ממש נמכרים בגלריה,‬ ‫אז... לא יודע.‬
‫אני יכולה.‬
‫פול.‬
‫פול!‬
‫היי, אתה בבית?‬
‫היי, ראית איפשהו קבלה של פורסטרס?‬
‫אני באמצע משחק.‬
‫גבר, תנקה אחרי עצמך.‬
‫שמעת אותי?‬
‫אני באמצע משחק.‬
‫איזה מזדיין אחד, הוא התחיל לצפור לי, כן?‬
‫אז רדפתי אחריו,‬
‫הפחדתי לבן זונה הזה את הצורה.‬
‫זאת הבעיה של העולם כיום, גבר.‬
‫הם רוצים שתרגיש שאתה לא שולט בכלום.‬
‫אתה מבין?‬
‫כאילו שאתה צריך לאכול חרא‬ ‫עם חיוך על הפנים או משהו.‬
‫על הזין שלי, גבר.‬
‫זין!‬
‫פשוט נמאס לי לחייך, גבר.‬
‫היי.‬
‫זאת אמא. הכול בסדר?‬
‫כן, אמא. מה שלומך ושלום אבא?‬
‫קשה לגור עם דוד שלך.‬
‫ואבא ואני רבים כל יום.‬
‫מה?‬
‫אני חושבת שהוא לא רוצה לעבוד יותר.‬
‫למה שארצה לעבוד בגילי?‬
‫אין לי אפילו זמן לאכול ארוחת בוקר!‬
‫אמא, אבא, אל תדאגו.‬
‫העסק עובד טוב.‬
‫אני אקנה לכם את האדמה שתמיד רציתם.‬
‫אני אבנה שם בית גדול.‬
‫בטח.‬
‫לא, באמת.‬
‫בכל מקרה, אל תדאג לנו.‬
‫תמצא לך בכנסייה קוריאנית נחמדה‬ ‫ותתחתן איתה.‬
‫תקים משפחה.‬
‫בסדר.‬
‫ויהיה נחמד אם פול יתחיל להרוויח קצת כסף.‬
‫הוא אפילו לא יוצא מהחדר,‬ ‫איך הוא ירוויח כסף?‬
‫היי, קניתי עכשיו שרשרת באלפיים דולר.‬
‫מה אתם עשיתם בדיוק?‬
‫אני אחזור אליכם.‬
‫פול לא יכול לשחק עכשיו.‬ ‫-מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫אתה מרוויח כסף בקריפטו?‬ ‫-לא עניינך.‬
‫זה כן ענייני אם תפסיד שוב את כל הכסף שלך.‬
‫אני יודע מה אני עושה, בסדר?‬
‫אתה לא יודע, גבר.‬ ‫הבטחת שלא תעשה שטויות כאלה.‬
‫בגלל זה הרווחתי השבוע יותר ממך,‬ ‫ולא הייתי צריך לתקן אסלות.‬
‫אני קורע את התחת‬ ‫מאז שאמא ואבא איבדו את מלון הדרכים,‬
‫ואתה יושב פה ומהמר,‬ ‫בזמן שהם עובדים אצל דוד שלנו?‬
‫אתה באמת אמור להטיף לי‬
‫אחרי שאתה נתת לאייזק לנהל‬ ‫את העסקים המפוקפקים שלו במלון הדרכים?‬
‫בגללו איבדנו אותו בכלל.‬ ‫-הוא בן דוד שלנו.‬
‫לא ידעתי.‬
‫המשפחה שלנו היא חבורה של לוזרים.‬
‫תכתוב לי את כל הסיסמאות שלך.‬
‫את כולן. של כל החשבונות.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫אני אשנה אותן כדי שלא תהיה לך גישה.‬
‫אתה רציני?‬
‫היי, תכתוב הכול, או שתתחיל לשלם שכר דירה.‬
‫בסדר.‬
‫אכלת?‬
‫- קויו‬ ‫האוס -‬
‫כן, ודאי, את צודקת. לא חשבתי על זה.‬
‫לא, אני יודעת. פשוט...‬
‫אני הבעלים, אז אין מעליי אף אחד‬ ‫שתוכלי לדבר איתו...‬
‫הלו?‬
‫בעלך מבריק.‬
‫כן.‬
‫לא, זה נכון.‬
‫הגושים האלה באמת שייכים לפה?‬
‫לדעתי זה בדיוק מה שהחנות הייתה צריכה.‬
‫מחשבה טובה. מחשבה חיובית מאוד.‬
‫זאת אומרת, שניכם מבריקים.‬
‫החיים שלך הם ממש מקור השראה.‬
‫תודה, מיה.‬
‫אני מתעוררת כל יום בתחושה שאני בת מזל.‬
‫התחלתי להתעניין בעיצוב‬
‫מיד אחרי שלמדנו בקולג'‬ ‫על העבודות של הארו נאקאי.‬
‫כן, אבא של ג'ורג' היה מיוחד מאוד.‬
‫הוא חסר לנו בכל יום.‬
‫מה?‬
‫זה "אני מצטערת" ביפנית, נכון?‬
‫מגניב.‬
‫תודה.‬
‫אני מתה על החלל הזה.‬
‫תודה, מאמא.‬
‫תגידי לנו אם יש לך שאלות, בסדר?‬
‫אלוהים אדירים, איימי לאו.‬
‫אני יכולה להצטלם איתך?‬
‫בטח.‬
‫אני אצלם.‬
‫אני קונה צמחים שלך ברשת כבר שנים.‬
‫חשבתי שכדאי שאעבור פעם בחנות.‬
‫איזה יופי.‬
‫קראתי את הריאיון שלך ב"קלבסס סטייל",‬
‫ואני רוצה להגיד לך‬
‫שאני ממש מעריצה את האופן‬ ‫שבו את חיה את החיים שלך.‬
‫תודה.‬
‫אני לא מבינה איך את נשארת מאופסת.‬
‫כן, הוא נסע משם ושיחק אותה רגוע.‬
‫אבל יש לו מזל, כי הייתי משתגע עליו.‬
‫אבל יש לי את מספר הרישוי שלו.‬
‫יש הרבה נהגים מטורפים בימינו.‬
‫כן, אני מבין אותך.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫הנה היא.‬
‫השתמשתי ברובה שלי, דרך אגב. זה קל.‬
‫בסדר, מגניב.‬
‫נראה מצוין, אז...‬
‫היי, חבר, יש לך במקרה את ההפניות שביקשתי?‬
‫זוכר ששלחתי לך הודעה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע, שאלתי אנשים,‬
‫ולכל החברים שלי כבר יש שיפוצניק...‬
‫קבלן שיפוצים.‬
‫אני קבלן שיפוצים.‬
‫כן, בטח. לגמרי.‬
‫דרך אגב, אם אתה מכיר גוזם עצים טוב,‬
‫תגיד לי, כי אני מתכוון‬ ‫לקצץ את החבר'ה האלה.‬
‫אני יכול.‬
‫לא צריך הסמכה או משהו כזה?‬
‫מה, תביא לפה מישהו עם חמישה כוכבים בילפ?‬
‫הביקורות מזויפות, גבר.‬
‫לגמרי מזויפות.‬
‫תקשיב, אני אבוא מחר‬ ‫עם כמה חבר'ה, 600 דולר.‬
‫באמת יהיה נחמד לגמור עם זה.‬
‫אולי 550?‬
‫טוב, חבר,‬
‫רק כי זה אתה.‬ ‫-בסדר. נתראה מחר.‬
‫יופי.‬ ‫-בסדר, יופי. כן.‬
‫כבר פיטרת אותו?‬
‫לא. הוא יגזום את העצים.‬
‫טוב, אבל אחר כך אתה חייב לפטר אותו.‬ ‫הוא כזה מעצבן.‬
‫אני יודע.‬
‫אני יודע. הוא ממש מעצבן.‬
‫הציור מושלם.‬
‫בדיוק כמוך.‬
‫את יכולה להביא לי עוד ציורים שלך?‬
‫בסדר.‬
‫היא צריכה מורה אמיתי לאומנות.‬
‫אבא שלך תמיד אמר‬ ‫שמה שחשוב זה לא הכישרון אלא הטעם.‬
‫כן, אני מבין, אמא.‬
‫תקשיבו, אני לא רוצה שנלחץ על ג'וני, בסדר?‬
‫הציור עוזר לה עם החרדות,‬ ‫והיא רק הפסיקה לחטט לעצמה בעור...‬
‫אבל את יודעת שאנחנו מעריכים‬ ‫את העצות שלך, פומי.‬
‫ותודה רבה על זה שתשמרי עליה מחר.‬
‫סבתא צריכה לבלות עם הנכדה שלה.‬
‫כן, ומחר יהיה יום חשוב מאוד,‬
‫כי ג'ורדן סוף סוף הזמינה אותנו לבית שלה.‬
‫איימי עבדה קשה מאוד על עסקת המכירה, אמא.‬
‫יכול להיות שמוצרי קויוהאוס יימכרו‬ ‫בכל החנויות של פורסטרס במדינה.‬
‫היא צריכה להעביר‬ ‫את החנות שלה לרודאו דרייב.‬
‫אני אבדוק את זה.‬ ‫-היי.‬
‫גם אם העסקה תקרוס,‬
‫יש לנו פה כל מה שאנחנו צריכים, נכון?‬
‫ג'ורג'.‬ ‫-ג'וג'י.‬
‫הבית שלכם צריך שיפוץ מקיף.‬
‫נכון, ואתה זה שרצה לשלוח את ג'וני‬
‫לשיעורי המודעות הקשובה‬ ‫ולקבוצות הגינון האורגני, אז...‬
‫כל מה שחשוב זה שג'ון תשגשג כמי שהיא באמת.‬
‫טוב, אי אפשר לשגשג בחינם, אז...‬ ‫-אחותי השמיעה רעשים כשהיא אכלה.‬
‫ולפני שלוש שנים, את יודעת...‬
‫בעלה נדרס על ידי רכבת.‬
‫אני מצטערת מאוד.‬
‫- קוינבייס -‬
‫- הארנק של פול -‬
‫לעזאזל.‬
‫היי, די!‬
‫מה קורה, ענק?‬
‫היי.‬
‫לא ייאמן.‬ ‫-איזה סקסי.‬
‫מה קורה, גבר? טוב לראות אותך.‬
‫גם אותך. אלוהים, אחי, איזה סקסי.‬
‫תודה.‬ ‫-בחייך, אתה נראה ממש טוב.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫אתה מתאמן או משהו?‬ ‫-קצת.‬
‫סליחה, שתי מנות מרק זנב שור.‬
‫מה קורה, גבר?‬ ‫-מה קורה, בן דוד?‬
‫מה שלומך? אתה נראה טוב, בריא.‬
‫שלושה חודשים מחוץ לכלא.‬
‫תודה לאל שהיו שם פיליפינים.‬
‫הם שמרו עליי שם.‬ ‫-כן.‬
‫מה איתך, גבר? מה קורה?‬
‫הכול טוב.‬
‫כן, הכול טוב. אני עסוק.‬
‫עסוק זה טוב.‬ ‫-כן.‬
‫להורים שלי...‬
‫אתה יודע, קצת קשה...‬
‫כן, מאז מלון הדרכים.‬
‫אני מרגיש שהם תקועים בקוריאה בגללי.‬
‫הרגשה די מחורבנת...‬ ‫-בסדר.‬
‫כמו שאמרתי למשטרה, לא עשית שום דבר רע.‬
‫גם אני לא עשיתי שום דבר רע.‬ ‫הייתי רק המתווך, טוב?‬
‫מי ידע שאפשר לזייף מזון תינוקות?‬
‫לא ידעתי, אף אחד לא ידע. נכון?‬
‫כן, לגמרי, אף אחד לא ידע, אז...‬
‫אתה שוב על הרגליים.‬
‫הכול טוב. אנחנו אוהבים את זה.‬
‫הכול בסדר. כולם בסדר.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫טוב, גבר, אני פשוט צריך קצת כסף.‬
‫סליחה, גברתי!‬
‫טעות שלי.‬
‫אתה לא יכול להרטיב אותי קודם‬ ‫עם קימצ'י לפני שאתה...?‬
‫אני אחזיר לך.‬ ‫-אין פה מרק. כרגע התיישבתי.‬
‫עוד לא אכלנו אפילו!‬ ‫אפשר אולי לאכול לפני שאתה...?‬
‫אייזק. בסדר. סליחה. טעות שלי.‬
‫סליחה שצעקתי, קודם כול.‬
‫אני צריך לעבוד על זה.‬
‫אני אתן לך כסף.‬
‫לא נעים לי בגלל מה שקרה במלון הדרכים,‬ ‫אז אני אתן לך 20,000.‬
‫אני פשוט שואל‬
‫אם יש סיכוי שנוכל פשוט ליהנות מהארוחה?‬
‫גבר... כן.‬
‫היי, לחיים, בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫- 20,000 דולרים הופקדו בארנק של דני -‬
‫- הארנק של דני -‬
‫טוב, התחלנו.‬
‫אני מתה לקבל את כל הכסף,‬ ‫ופשוט להישאר בבית עם ג'ון.‬
‫תזכרי, אם תיכנסי לטריפ רע, אני פה בשבילך.‬
‫התחלתי עם מיקרודוזינג‬ ‫כדי לשפר את היצירתיות שלי.‬
‫זה בסדר.‬
‫ארוחת הפטריות הזו היא רק אמצעי בדרך למטרה.‬
‫לאנשים כמו ג'ורדן לא מספיק‬ ‫להיות בעלים של אימפריה קמעונאית,‬
‫הם צריכים לפגוש את אלוהים.‬
‫פול מקרטני ראה פעם את אלוהים בטריפ,‬
‫והוא אמר שאלוהים נראה כמו קיר ענקי.‬
‫תגיד דברים כאלה כשנהיה בפנים.‬
‫היי, דרך אגב,‬
‫אם אלך הערב למקום רוחני,‬ ‫תן לי ללכת לבד, בסדר?‬
‫רגע, מה?‬
‫שמעתם?‬
‫העורבים מתים עליי.‬
‫אתם רואים?‬
‫לא בעיה.‬
‫קדימה, דני.‬
‫לעזאזל!‬
‫איזה זין.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫לא ייאמן.‬
‫צהריים על חשבוני, חבר'ה.‬
‫דני, אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫פשוט תפטר אותו!‬
‫גם ככה הבית שלכם מכוער.‬
‫היי, לאן אתה הולך? תיכנס למכונית.‬
‫חבר שלי יאסוף אותי.‬
‫תיכנס למכונית, פול.‬ ‫-הוא גר ממש קרוב.‬
‫בסדר.‬
‫מישהו בשם פול הזמין אובר?‬
‫פטריות הן אבן היסוד של כל מערכת אקולוגית.‬
‫לכן, כמנכ"לית של תאגיד פורסטרס,‬
‫אני שמחה להכריז‬ ‫על שיתוף פעולה עם מספר עמותות‬
‫בחיפוש אחר שימוש מועיל בפטריות.‬
‫רפואה...‬
‫מה זה בדיוק?‬
‫מותק, זאת פיצה עם פטריות.‬
‫ג'ורג', אלה פטריות רגילות.‬
‫זה ממש טיפשי.‬
‫כפי שאבי נהג לומר,‬ ‫"כל פטריה אפשר לאכול לפחות פעם אחת."‬
‫היי. סליחה. היי.‬
‫לפני שנתחיל לאכול,‬
‫אני חייבת לגזול מכם רגע ולהרים כוסית‬ ‫לחיי המארחת מעוררת ההשראה שלנו,‬
‫גיסתי, ג'ורדנה פורסטר.‬
‫אני זוכרת את הפעם הראשונה‬ ‫שבה לקחת אותי ללקט פטריות.‬
‫ביקרנו במולדת שלי...‬
‫הגעתם לבריאנה קינסלי נדל"ן.‬ ‫אנא השאירו הודעה.‬
‫- למכירה‬ ‫בריאנה קינסלי נדל"ן -‬
‫היי, מדבר דני צ'ו. אני מתקשר‬ ‫בנוגע לשטח בסאמיט דרייב.‬
‫אני מנהל חברת בנייה מצליחה ביותר,‬
‫ואני רציני מאוד בנוגע לרכישה.‬
‫אז תחזרי אליי, בבקשה. תודה רבה.‬
‫היי, זה שוב דני צ'ו.‬
‫התקשרתי קודם בקשר לשטח בסאמיט דרייב.‬
‫אני לא יודע אם זה קו נייח,‬ ‫אז ליתר ביטחון, הנה המספר שלי.‬
‫זה 4181-555-818.‬
‫היי, זה שוב דני.‬
‫יש לי גם כסף.‬
‫בשביל המקדמה.‬ ‫שכחתי להזכיר את זה. יש לי כסף.‬
‫תחזרי אליי, בבקשה.‬
‫- הארנק של דני -‬
‫איזה זין.‬
‫תמיד יש משהו. מה נסגר?‬
‫לא אמרת שאת נשואה לבן של הארו נאקאי.‬
‫הלו?‬ ‫-טוב, לא ידעתי שאת מעריצה שלו.‬
‫כן.‬ ‫-יודעת מה?‬
‫כדאי שתבואי מחר בערב לפתיחה של תערוכה.‬
‫ג'ורג' השאיל יצירה של אבא שלו.‬
‫באמת? אני אשמח.‬
‫אף אחד במשפחה שלי לא מבין בתרבות.‬
‫לכן החנויות של פורסטרס תקועות בעבר.‬
‫בשביל זה את פה.‬
‫כדי לשנות את זה.‬
‫את מוצאת חן בעיניי.‬
‫יש לך קטע של שלוות זן בודהיסטית.‬
‫את יודעת, אני עושה את שלי.‬
‫הנה את.‬
‫תודה רבה. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫תקשיבי, לא הזמנתי אותך רק‬ ‫כדי לאכול דברים מוזרים, כמובן.‬
‫אני אפילו לא אוהבת פטריות.‬
‫חוץ מפטריות קסם.‬
‫אנחנו מכינים הצעה.‬
‫תצפי לקבל מחר רשימת תנאים.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫תודה רבה, ג'ורדן.‬
‫אני מתה לראות מה תעשי עם קויוהאוס.‬
‫טוב, תהיה בדיקת נאותות של כמה שבועות.‬
‫חודשיים לכל היותר.‬
‫כן, ודאי. אין לנו שלדים בארון.‬
‫יופי.‬
‫אל תדפקי את זה.‬
‫כי שתינו יודעות שאני יכולה ללכת לסין‬
‫ולהעתיק את כל המוצרים שלך בפחות.‬
‫כן, בואי נשאיר את העבודות באמריקה, נכון?‬
‫לגמרי.‬
‫לחיים.‬
‫- זעם בכבישים!‬ ‫זה כל מה שהמצלמה שלי קלטה. -‬
‫- אף אחד לא ראה את הנהגים?‬ ‫לא! -‬
‫תודה לאל.‬
‫- שגיאה -‬
‫מה קורה פה?‬
‫אמא!‬
‫היי.‬
‫היי. היה לך חלום רע, מותק. בסדר?‬
‫את יכולה לחזור לישון. אמא פה.‬
‫ומה אם הסיוט יחזור?‬
‫טוב...‬
‫כשלי יש חלום רע,‬ ‫אני פשוט חושבת על פעם שהייתי שמחה.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫בעצם, אני חושבת על פעם‬ ‫שהייתי שמחה איתך, ג'וני.‬
‫אני חושבת על היום בו נולדת.‬
‫במשך המון זמן,‬ ‫גדלת בתוך הבטן של אמא, את יודעת.‬
‫ואז פתאום, בום.‬
‫היית שם והסתכלת עליי.‬
‫ואז החלק הכי מטורף היה...‬
‫שכבר היית את.‬
‫אני זוכרת את המיטה בבית החולים.‬
‫אני זוכרת...‬
‫את השמיכה סביב הפרצוף הקטן שלך.‬
‫זה היה בארבע בבוקר, וכל העיר הייתה שקטה.‬
‫בלי פגישות.‬
‫בלי אימיילים.‬
‫בלי העמדות פנים.‬
‫רק את ואני.‬
‫ובכל היקום כולו,‬ ‫לא היה אפילו דבר אחד שהיה לא בסדר.‬
‫הלוואי שיכולנו להישאר שם.‬
‫אף אחד לא מבין.‬
‫לכו תזדיינו.‬
‫אתם אפילו לא יודעים.‬
‫וכשאני אמות, אתם תבינו.‬
‫אתם תבינו, לעזאזל.‬
‫"כדי שריכוז הפחמן החד חמצני..."‬
‫- איך להתאבד בלי כאבים? -‬
‫"חכו שהגלאי יופעל." עשיתי את זה.‬
‫לא, זה לא זה.‬
‫איזה זין.‬
‫נו, באמת, היא הייתה פה כל הזמן.‬
‫- פורסטרס -‬
‫- חיפוש מספר רישוי בקליפורניה -‬
‫- שלם 79.99 דולרים -‬
‫המזדיין הזה.‬
‫- צפה בדוח המלא -‬
‫אתה צריך לתפוס אותי!‬
‫היי, מותק, יש לנו סוללות של תשעה וולט?‬
‫לא נראה לי. למה?‬
‫נראה לי שצריך להחליף כמה.‬
‫במה?‬
‫אני אסתכל אחר כך.‬
‫בכספת, נראה לי.‬
‫למה פתחת את הכספת?‬
‫אתה יודע, ראיתי פוסטים ב"נקסטדור",‬
‫ויש בעולם אנשים משוגעים.‬
‫שיניתי את הקוד.‬
‫טוב, אולי...‬
‫לא נראה לך שאני צריכה לדעת את הקוד החדש?‬
‫מה אם יקרה משהו רע?‬ ‫נגיד שמישהו יעקוב אחריי הביתה.‬
‫איימי.‬
‫את יודעת למה לא אמרתי לך.‬
‫אבא?‬
‫חכי, מתוקה.‬
‫היי, תעצרי, מותק.‬
‫שיהיה לך יום נהדר, בסדר?‬
‫ואחר כך תספרי לאמא הכול. בסדר?‬
‫אמא!‬
‫תפסיקי.‬
‫בוא, אבא, בוא נלך.‬
‫בון הום רוד מספר 377.‬
‫"בון הום 377.‬
‫"אני גר בבון הום 377."‬
‫זבל מזדיין.‬
‫- 11 בנובמבר‬ ‫יום ההולדת של אמא -‬
‫אחת-אחת-אחת-ארבע.‬
‫שלוש מאות עשרים...‬
‫שלוש מאות עשרים ושלוש.‬
‫איפה זה 377? מה נסגר פה?‬
‫- פתיחה -‬
‫חשבת שאני לא אמצא אותך?‬
‫אני הולך למצוא אותך, בן זונה.‬
‫אני הולך לפרק לך...‬
‫מה?‬
‫רוצה מכות? בוא מכות.‬
‫בוא מכות עכשיו, לעזאזל.‬
‫אתה רוצה ללכת מכות?‬
‫אז בוא נלך מכות, בן זונה!‬
‫בון הום.‬
‫"אי-טי בון הום".‬
‫איפה בדיוק אתה גר?‬
‫היי.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫סליחה על ההפרעה.‬
‫אני קבלן שיפוצים ואני עובד פה בשכונה.‬
‫עשיתם שיפוץ בזמן האחרון?‬
‫כן. למה?‬
‫במקרה שמתי לב‬
‫שאין תמיכה לתעלות שעל הגג שלכם.‬
‫זה גורם לסכנת התחשמלות.‬
‫מה?‬
‫אני לא מנסה לעשות עליכם כסף.‬
‫חשבתי שכדאי שתדעו,‬ ‫כדי שתוכלו להזמין מישהו שיתקן את זה.‬
‫היי, אתה לא איזה יצור מוזר, נכון?‬
‫כי אם כן, כדאי שתדע שיש לי אקדח.‬
‫כמו שאמרתי, גברת, אני רק מנסה לעזור.‬
‫לא התכוונתי להטריד אותך. אני כבר הולך.‬
‫היי, לא, חכה שנייה.‬
‫בסדר? אני כבר באה. רק...‬
‫היי.‬
‫תודה רבה שבדקת את הגג.‬
‫אני ממש מעריכה את זה.‬
‫כן, בטח.‬
‫יש עוד משהו שאת רוצה שאבדוק אם אני כבר פה?‬
‫לא, עשינו עכשיו שיפוץ.‬
‫כל המטבח חדש לגמרי.‬
‫חמותי חושבת שהכול פשוט מדי,‬
‫אבל אני לא יודעת,‬ ‫נראה לי שעשיתי עבודה טובה.‬
‫עבודה טובה מאוד.‬
‫תגיד את זה בבקשה לה ולבעלי.‬
‫הוא בבית כרגע?‬
‫הוא יחזור רק יותר מאוחר.‬
‫הוא יפני.‬
‫כן.‬
‫היי, איפה החנייה שלכם?‬
‫היינו צריכים ששתי חברות שונות יבואו‬
‫ויבנו ארונות.‬
‫היה סיפור שלם. זה נמשך נצח.‬
‫אבל, אתה יודע, הכול הסתדר.‬
‫כן, יש פה בהחלט עיוותים.‬
‫סליחה, אתה מדבר ברצינות?‬
‫כן, פשוט נספגת פה המון לחות.‬
‫לעזאזל! תמיד יש משהו.‬ ‫-כן.‬
‫תמיד יש משהו.‬
‫אתה עובד קשה והרבה‬ ‫כדי לפרנס את המשפחה שלך, נכון?‬
‫כן. אם לא את, אז מי?‬
‫כן, בדיוק.‬ ‫-כן.‬
‫ואתה חושב שבשלב כלשהו תוכל להירגע, אבל לא.‬
‫יש יותר מדי לחות,‬ ‫אז עכשיו אני צריכה לבנות ארונות חדשים.‬
‫אני בטח צריכה לשפץ את הגג,‬
‫וכשאסיים כבר ייגמר לי הכסף,‬
‫המטבח יהיה לא אופנתי,‬
‫וכל הזמן הזה רציתי רק ג'קוזי.‬
‫המטבח שלך תמיד יהיה אופנתי.‬
‫אז נראה לי שתהיי בסדר.‬
‫סליחה, אני פשוט...‬
‫אני פשוט עייפה.‬
‫אל תבקשי סליחה, זה בסדר.‬
‫אני מזדהה איתך. אני מבין.‬
‫מכונית יפה.‬
‫בעלך אוהב לנהוג בה?‬
‫הוא נוהג במיניוואן בשביל הילדה,‬
‫ואני נוסעת במכונית היוקרה בשביל העבודה.‬
‫נחמד.‬
‫כן.‬
‫אכפת לך אם אשתמש בשירותים?‬
‫היי, מותק, תתקשר אליי כשתשמע את זה, בסדר?‬
‫אני ממש עצבנית.‬
‫למרבה המזל איזה קבלן עבר פה ומצא הכול.‬
‫הארונות המזדיינים שלנו...‬
‫אני צריכה לנתק.‬
‫היי, שוב תודה על הכול.‬
‫כן.‬ ‫-כדאי שנחליף מספרי טלפון...‬
‫אני מאחר לפגישה. אני חייב ללכת. ביי.‬
‫מה נסגר?‬
‫היי!‬
‫שש-אר-קיי-פי-שש-שלוש-שתיים.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬