Bine.
Vine! O văd, picură.
Cum se cheamă mierea ta?
Există niște discuții în casă.
Eu i-aș zice „Albinele de aur”.
Victoriei îi place „Chestia lipicioasă a lui DBee”.
O să ai probleme cu cei de la Resurse Umane.
Doamne! Pe bune?
Hai, frate!
- Ce alte hobby-uri mai ai? - Lego.
Nu e uimitoare?
Gustă!
David, e foarte bună.
- Nu-i așa? - Da.
Chestia lipicioasă a lui DBee.
- Începe să-ți placă. - Chiar așa.
Te prinde.
La naiba, chiar e foarte lipicioasă.
EPISODUL 1 LOVITURA
SEZONUL 1996-1997
Bun-venit la un nou sezon fotbalistic în Anglia!
Era o zi frumoasă la Londra. Primul meci al sezonului.
Numărul zece, David Beckham.
Sub soarele strălucitor, inundați de publicitate, începem.
Jordi Cruyff a încercat un lob peste portar.
Cruyff.
Îmi amintesc că m-am uitat la antrenor.
Dacă încercai așa ceva și nu-ți ieșea,
antrenorul sărea de pe bancă, urlând la tine.
Așa că...
Am câștigat mingea în jumătatea noastră.
M-am uitat în sus și mi-am zis: „De ce nu?”
Eram în spatele porții. S-a lăsat o tăcere mormântală.
Când mingea a plecat din piciorul lui,
n-ai fi zis că ești pe un stadion.
Îmi amintesc că am văzut mingea plecând spre stânga
și apoi, brusc, a început să revină.
Mă gândeam: „Sunt șanse.”
Beckham l-a văzut pe Sullivan ieșit din poartă!
Absolut fenomenal!
De la linia de mijloc!
Ce gol extraordinar!
Tribunele sunt mute de admirație.
David Beckham, de 21 de ani, înscrie ceea ce ar putea rămâne
un mare gol al timpurilor noastre, despre care se va vorbi mult timp.
Am ieșit de pe teren, iar antrenorul mi-a zis:
„David, urcă în autocar, nu spune nimic. Fără interviuri.”
Câteva întrebări! Mai întâi, golul lui David Beckham.
Fantastic. Superb.
Cel mai tare gol!
Fără precedent. Din terenul lor! Nimeni n-a mai făcut asta.
ȘTIRILE BBC
Bună seara!
Gol de la jumătatea terenului, înscris de David Beckham de la United.
Nu exista internet sau altele asemenea.
Auzeai la radio.
„Bun-venit la Match of the day. Iată ce vom urmări.”
Se auzise de el, îl văzusem jucând,
dar atunci mi-am zis prima dată...
GOLUL SECOLULUI!
„Tipul ăsta are ceva în plus.”
Toată lumea spunea: „Ce gol!”
Iar eu: „Da? Nu l-am văzut.”
- „Poftim?” - „Nu. S-a ridicat unul în fața mea.”
Acesta a fost începutul.
Nimeni nu mai făcuse așa ceva.
Pele încercase.
Pele... L-a văzut pe portar departe de linia porții!
David! Aici, David! Aici!
Știai că viața lui se va schimba după acel gol?
Da. Trebuia să se schimbe.
Nu i s-a mai dat pace deloc.
El s-a schimbat?
Nu s-a schimbat deloc. E tot un băiat drăguț.
Mă face să râd.
Nu mă deranja! Ți se pare un vis?
- Nu-ți vine să crezi? - Da.
Visez cu ochii deschiși la acest prim moment.
E extraordinar.
- 'Neața! - Ce faci?
Tu ai vânat căprioarele?
Nu eu.
N-au legătură cu mine.
Bunicul meu a fost meticulos.
A strâns tot ce s-a scris despre mine, toate pozele din ziare.
Dumnezeule! N-am mai văzut unele dintre poze de ani întregi.
Aici e tata. Era cuminte?
- Avea multe de spus. - Așa e.
Am fost inginer la gaze. Munceam șapte zile pe săptămână.
Aveam o dubiță roșie Toyota. N-aș fi acceptat altă culoare.
Tata era total obsedat de Manchester United.
La fiecare Crăciun, primeam un echipament Manchester United.
Obsesia lui era mai mare decât a mea.
Eram coafeză și aveam copii. Lucram acasă ca să câștig bani.
Nu aveam multe pe atunci.
Mama avea patru-cinci doamne în vârstă la cască,
iar eu făceam ceai și pâine prăjită și le serveam prăjituri.
N-am fost niciodată bun la școală.
N-am fost inteligent. Ce surpriză!
N-am avut mulți prieteni. M-am păstrat pentru mine.
De când veneam de la școală și până când mă culcam,
îmi petreceam timpul în grădină.
Nu făcea nimic altceva.
Dacă era vreme rea, desena ceva legat de fotbal.
CUPA MONDIALĂ
Aici eram în campionatul ținutului.
- Ia te uită! Aveai deja... - Da, stilul acela.
Puteam să lovesc mingea într-un fel anume, diferit de al tuturor.
Șutam la 25 de metri, cu precizie maximă.
Îi ziceam: „Dacă lovești bara de sus, primești 50 pence.”
Mă costa o avere.
Era tot ce își dorea.
Nu ieșea cu prietenii, nu ieșea seara.
- Petreceri? Fete? - Nu-l interesau.
I-am văzut pe ai mei muncind din greu zilnic
până la ora 23:00 sau 24:00.
Știam că pot ajunge fotbalist profesionist doar muncind mult.
Ți-a zis că eram cu el când l-au descoperit cei de la United?
Lângă mine, era un bărbat.
Mi-a zis: „Caut fotbaliști pentru Man United.” M-a surprins.
A sunat telefonul la o oră târzie.
Ne uitam unul la altul: „Cine sună la ora asta?”
A răspuns mama. A zis:
„E Sir Alex Ferguson!”
Merge camera!
Vine. Sunteți gata? Și... Stai! Nu e el. Ba da, el e. Vine.
Inițial, am crezut că e o farsă.
Eram... N-am dormit în noaptea aceea.
Mulțumesc mult! Ți-am comandat o cafea.
- Sunt două camere? - Două camere, da.
- Speram să fie trei. - Da.
- Puteți începe. - Bine.
Când ți-a a atras atenția David Beckham?
Nu mult după ce am venit la club.
În 1986, United a avut începutul de sezon cel mai prost de după război.
Clubul e între ultimele patru.
Clubul spune că va discuta cu Alex Ferguson.
E primul tău autograf la United?
N-am câștigat campionatul de 20 de ani. E o mare provocare pentru jucători.
Din punctul de vedere al lui Sir Alex, trebuia să ai... mari de tot ca să joci.
- Poți spune „coaie”. - Da. Trebuia să ai coaie.
Pentru Manchester United urmează o după-amiază crucială,
în lupta pentru câștigarea campionatului.
Manchester United nu mai câștigase 25 de ani. Era ridicol.
Antrenorul nu pierde nicio secundă.
Era Sfântul Graal.
Pasă la Palister.
Bruce! Da!
Incredibil!
Brian Kidd și Alex Ferguson sărbătoresc câștigarea campionatului!
Îți sărea în ochi din prima apetitul său feroce pentru reușită.
1992-1993 CAMPIONII LIGII
E momentul așteptat din 1967 pe Old Trafford.
Nu mă relaxez. Nu-mi stă în fire.
Atât timp cât le e foame de victorii. Fără foame, nu ai rezultate.
Am vrut o structură formată din tineri cărora să le dau o șansă.
Asta a fost mantra mea, jucători tineri. Să creez un club, nu o echipă.
Aici sunt cu șefu'.
Era printre primele noastre întâlniri.
E o poză cu tine, semnând alături de Alex Ferguson.
- Cum a fost să semnezi? - Extraordinar.
Când am semnat contractul... Nu-mi venea să cred că se întâmplă.
BĂIATUL ȘTIE SĂ JOACE!
Când a venit, era un băiețel slăbănog.
Dar, când vezi potențialul, când îți sare în ochi,
e treaba ta să duci treaba la bun sfârșit, să-l faci bărbat.
E totul în regulă?
Pe Alex Ferguson îl priveam ca pe un tată.
A fost foarte important în viața mea, de la 12 sau 13 ani, când l-am cunoscut.
Merge camera!
A fost prima dată...
Intră tânărul David Beckham.
Da, primul meu joc.
Un tânăr mijlocaș, în locul lui Kanchelskis.
Ce tânăr erai, frate!
Așa e. Aveam 17 ani.
Știu că vor juca mult. Vor juca pentru totdeauna.
Cantona presează. Bülent are probleme.
Beckham!
Gol!
Scorul e 2-0! Băieții îl fac mândru pe Alex Ferguson!
Primul meu gol a fost grozav,
dar eram mai entuziasmat să sărbătoresc cu Eric.
Ce bucurie pe fața tânărului!
- E una din amintirile lui preferate. - Da?
Ce ai simțit când mingea a lovit plasa?
A fost un vis. Ceva ce n-am mai simțit. Niciodată.
Haideți! Steve, ia pantofii.
Ăștia sunt. Vezi? „Becks”.
SEZONUL 1996-1997
Zgomot infernal pe Old Trafford.
Vorbim despre anticipare.
Să anticipezi. Anticipare.
De asta, uneori, oamenii vorbesc despre inteligență,
spun că fotbaliștii nu sunt inteligenți.
Dar trebuie să ai o astfel de inteligență.
Jucam un fotbal minunat.
David Beckham. Nu e o minge rea! Gol!
Minunat!
Eric Cantona...
Două se fac trei.
Beckham!
În acel sezon, văzându-l pe David jucând, toți au spus că are un dar.
Execută Beckham!
Încă un gol clasic al tânărului David Beckham!
E ca un artist în fața șevaletului.
Trimite mingea oriunde.
Mingea ajunge la Beckham!
Fiecare gol pe care îl înscrie e de o frumusețe absolută.
Ce ziceți de asta?
Dacă ai putea să vinzi senzația aceea, ai fi miliardar.
În acel sezon, ne gândeam:
„Cum a lovit Becks mingea asta! N-am mai văzut așa ceva.”
Nu există nimeni care să facă ce face el.
- Pe aici intrai zilnic pe teren? - Da.
În Teatru, cum i se zicea. Teatrul Visurilor.
Un tip atrăgător, cu gel în păr...
Arăta bine, era aranjat, drăguț.
Îi ziceam „frumușelul”. Așa era.
Ce finalizare!
La Manchester, starurile din muzică erau vedetele.
Noi eram în prima linie, capul de afiș.
Scena muzicală din Manchester, The Haçienda, era lumea artiștilor.
The Stone Roses, Happy Mondays, Oasis.
Când Beckham a devenit faimos, situația s-a schimbat complet.
BECKS REGELE
Vedeai fotbaliștii luând locul vedetelor rock.
Am iubit Manchester. Se întâmplau multe acolo.
La Haçienda... N-am fost niciodată la Haçienda.
Oi fi fost de câteva ori...
Mergi la Haçienda?
Nu.
Nu-mi plac cluburile de noapte. Nu sunt pentru mine. Niciodată n-au fost.
Muzica, zgomotul...
O seară în oraș e o experiență socială, discuți, te simți bine, bei ceva.
Dar cluburile de noapte în care îți bubuie muzica în urechi
nu sunt pentru mine.
- E o eșarfă? - Nu e eșarfă! E glugă.
- Este? - Las-o baltă!
Gary Neville!
Beckham.
Distrugeam echipele cu acea parte dreaptă.
El, cu centrările.
Eu îl asistam. Eram ca o garnitură lângă felul principal.
Încă un gol de colecție marca David Beckham!
Nu eram carnea.
Eram muștarul de pe margine.
- Gary era dl Sensibil. - Vorbea mult?
Gaz? Vorbea întruna.
Vorbea întruna, iar noi îl ascultam foarte rar.
Dar aveam o legătură specială.
E un jucător bun?
Da. Va fi mijlocașul cel mai bun din Anglia, sunt sigur.
E unic. Poate face lucruri pe care alți fotbaliști nu le pot face.
Gary Neville!
Mă subordonam lui,
fiindcă voiam ca David să facă ceva magic.
O pasă glorioasă!
El exersa lovituri libere. Eu, aruncări.
Beckham. E o minge dificilă, dar ce ziceți de execuție?
Așa eram pe teren. Comunicam telepatic.
Și în afara terenului știam ce gândește.
Nu-i era de-ajuns.
Voia să fie mai mult decât un fotbalist.
În acel sezon...
În scurt timp, voi da o declarație.
...am început să lucrez cu diverse companii.
Am investit resurse însemnate în dezvoltarea de produse moderne,
special create pentru bărbați.
Atunci am ieșit prima dată din lumea fotbalului.
- David! Aici! - David! Încoace!
Nu mulți fotbaliști făceau asta.
Stai drept, David!
Dar se plătea bine.
Da, câștigai.
Da.
Încerc să-l prind în cadru.
Arată foarte bine. Da...
E prima dată când sunt într-un Porsche.
- Cheltuiai. - Da, cheltuiam.
- Îți plăcea să ai lucruri. - Lucruri drăguțe.
Ce vorbești? Da!
Imediat ce am primit bani, am vrut un ceas frumos.
Cumpăr multe, îmi plac mașinile, ceasurile.
- Arată-ne ceasul. Ce e? - E un Rolex.
- Asta e interesantă. - Da, e Gucci.
Vrei să arăți bine pentru paparazzi?
- David! Aici! - David!
Am semnat un contract cu Adidas
pentru 50.000 de lire.
Și am cumpărat un M3 de 50.000 de lire.
Ce-i cu obsesia asta pentru mașini?
Bentley, Porsche, da. El a fost primul...
A ridicat ștacheta sus de tot în parcare.
David lua salariul vineri, iar sâmbătă cheltuia toți banii.
Apoi, cinci zile, aștepta iar salariul, ca să-și ia blugi asortați.
Așa era el.
Ai bani, cheltuie-i.
Eu și Gary economiseam pentru zile negre.
Contribuiam la un fond de pensie. David zicea: „Ce faceți?”
Îl auzeai: „Mi-am luat un stilou șmecher.”
Noi ne miram: „Cine naiba cumpără stilouri?”
Cine cumpără un stilou scump?
Tricouri, haine, înțeleg. Mașini, da. Dar un stilou?
- Câte scrisori primești? - Nu știu.
Uneori, e câte un sac săptămânal.
Mai știi când a primit David prima scrisoare de la suporteri?
Nu pot să-mi amintesc.
Numărul de scrisori a crescut întruna.
O grămadă de tinere îi scriau.
Ce-i trimiteau?
Ți se trimite lenjerie prin poștă?
Da.
Nu e frumos să trimiți lenjerie intimă unui băiat.
Le-am pus deoparte și n-am răspuns.
- I s-a urcat la cap? - Nu.
Când începi foarte tânăr, mulți vor să te invite la petreceri
și devii cel mai frumos tip pentru multe fete.
Ai oameni în jur gata să-ți spună cum să-ți cheltui banii.
Trebuie să rămâi calm, cu picioarele pe pământ,
și să știi că totul e un circ.
Să-ți zici: „N-am nevoie de circul ăsta.
Trebuie să mă ocup pe fotbal.”
Îți vine să crezi ce trăiești? Rămâi cu picioarele pe pământ?
Sigur că da. A fost frumos când un prieten mi-a zis zilele trecute:
„Ai toate astea, dar nu te-au schimbat.”
Sigur nu m-au schimbat.
S-a schimbat, nu e nicio îndoială.
Cred că atenția pe care o primea din partea presei,
faptul că devenise o celebritate, nu erau ceea ce voiam eu.
A devenit mai greu să-l fac pe David să rămână cu picioarele pe pământ.
Bine, David. În centru. Zâmbește!
Arăta bine și era mereu aranjat, deci era o atracție pentru presă.
Te îngrijorează popularitatea tinerilor fotbaliști?
Adevărul e... Cred că da.
Cred că e o fază în care primește multă atenție.
Aici, Dave!
Speri să treacă repede.
- Capul sus! - Ține umerii așa.
Și-a angajat un agent, așa că...
nu știu cum s-a organizat.
Știe unde mă găsește, asta e important.
Îmi cunosc echipa și sper să facem treabă bună.
Bine. La revedere!
Voia să aleg un agent pe care-l știa,
iar eu voiam să merg la alt agent.
S-a supărat pe mine înfiorător.
Atât de tare, încât nu voia să aibă de-a face cu mine.
Nici nu vorbea cu mine.
Nu voiam să interfereze nimic cu fotbalul.
Dar știam că, la un moment dat, cariera mea se va sfârși,
și voiam să am o carieră după fotbal.
Asta l-a măcinat pe antrenor.
El voia să fiu doar cel mai bun fotbalist
și să mă însor cu o fată din localitate, care nu era superstar.
Ne uitam la televizor.
A apărut pe ecran.
M-am întors spre Gary. I-am zis: „O vezi pe fata aia? O să mă însor cu ea.”
Râdeam și glumeam. I-am zis: „Serios, o să mă însor cu ea.
Cu cea elegantă. Cea cu rochia neagră.”
Mulți băieți au făcut asta.
Te uiți la televizor și zici: „Îmi place tipa.” Dar nu ajungi cu ea!
MARTIE 1997
Am fost la un meci și am fost invitate pe teren la pauză.
Mulțumesc!
Familia mea ținea cu Liverpool.
David juca la Manchester United.
Știam că juca la echipa aceea care nu-mi plăcea prea mult.
În vestiar, înainte de meci, a zis cineva: „Au venit două fete de la Spice Girls.”
L-am întrebat: „Care?” Zice: „Sporty și Posh.”
Am zis: „Excelent!”
Victoria, faci tu anunțul?
Bine. Numărul e 3-0-6-9.
Numărul 3069. Dacă ai acest bilet...
Așa că, am jucat meciul...
Neville.
O centrare utilă.
Beckham! Ce frumusețe de gol!
Nu putea să șuteze mai bine!
E și meritul lui Gary Neville.
Nu-mi place deloc fotbalul.
Nu-mi plăcea atunci, nu-mi place nici acum.
Olive, vii aici? Mă ajuți să par o persoană drăguță.
Pot să te mângâi...
Nu ajunge doar un câine. Îi chem și pe ceilalți doi.
Dar văzusem poze cu el în reviste.
Era un băiat care arăta foarte bine.
SOȚIA LUI DAVID
Era băiat. Câți ani avea? Un băiat? Un tânăr?
M-am dus la meciuri doar ca să...
Unii ar zice „ca să-l urmăresc”. Eu zic „ca să-l văd”.
L-am văzut în salonul fotbaliștilor.
Alți fotbaliști erau la bar, dar el vorbea cu părinții lui.
Sunt foarte apropiată de familia mea și mi-a plăcut mult latura asta a lui.
Prima dată când am vorbit cu ea,
m-a atras.
M-a atras pur și simplu.
Da, amândoi venim din familii care muncesc din greu.
Părinții noștri au muncit mult.
Facem parte din clasa muncitoare.
Fii sinceră!
- Sunt sinceră. - Fii sinceră.
- Sunt sinceră. - Cu ce te ducea tatăl tău la școală?
- Tata... - Răspunde simplu.
- Tata... - Cu ce mașină?
Nu e un răspuns simplu.
Cu ce mașină îl puneai să te ducă la școală?
- Depinde. - Nu!
- În anii '80, tata avea un Rolls-Royce. - Mulțumesc.
Venisem cu avionul la meci. Mi-am scris numărul de telefon pe biletul de avion.
Am scris: „Fă bine și sună-mă.”
A fost ceva... Conexiunea a fost imediată.
Mi-am zis: „Asta e! Ne mișcăm repede!”
Nu eram una din acele fete interesate de fotbaliști
fiindcă sunt celebri.
N-o spun cu aroganță, dar eram și eu faimoasă.
Bună!
Lista trupelor de băieți e nesfârșită.
Bună!
Spice Girls vor să le facă viața grea.
Voiam să dovedim că fetele sunt mai bune decât băieții.
Spuneți: „Girl Power!”
Haideți! Girl Power! O dată.
Și cred că am trezit un monstru în noi cinci.
Săream pe mese...
Eu nu săream pe mese. Am fost mereu mai sensibilă.
Ne prezentăm așa cum suntem.
Nu mi-a fost atât de ușor ca celorlalte fete să fiu așa deschisă.
Am fost timidă. N-am fost niciodată fata populară la școală.
Ba chiar am fost hărțuită destul de mult.
Probabil că aș fi și acum așa dacă nu le cunoșteam pe fete.
Ea e tipa sexy a grupului.
- Ba nu! - E o tipă sexy.
Fetele Spice Girls m-au ajutat să ies din carapace.
E numai una!
Sunt înfricoșătoare.
A devenit o marcă a noastră, ne mândream cu individualitatea noastră.
Ne-am zis Spice Girls fiindcă...
Uită-te la noi. Ne îmbrăcăm diferit, nu? Suntem foarte diferite.
Ca niște condimente diferite.
Suntem noi înșine. Suntem o gașcă și fără uniformă.
Un bărbat cu rochie e în regulă.
Fii cine vrei să fii. Nu contează cine ești, ce ești.
Pui mult accent pe protejarea tinerilor jucători de lumea exterioară.
Beckham a înscris singurul gol al meciului.
Ce faci cu David?
Ei bine, David e...
Protecția e întotdeauna disponibilă și pentru el.
Știe unde mă găsește.
Când Sir Alex cumpăra jucători...
nu se uita doar la talent, ci analiza întregul context.
- „Ai iubită?” - „Da, șefu'.”
- „De când ești cu ea?” - „De doi ani.”
- „Sunteți logodiți?” - „Ne căsătorim în 1990.”
Îi plăcea că ai pe cineva acasă, fiindcă voia stabilitate.
Nu să petreci în fiecare seară.
Sir Alex Ferguson avea principii socialiste.
„Ești unic, dar aici suntem toți egali.
Pui echipa pe primul loc.”
Sir Alex a construit o echipă de tineri după asemănarea lui.
Șefu' nu ne lăsa să purtăm decât pantofi negri.
Îmi amintesc că am adus o pereche de pantofi Adidas albi.
Mi-a zis: „Exclus!”
Toți știam regulile.
Așa voia să fie. Trebuia să te conformezi.
Dacă i te împotriveai, zburai.
Managerul meu îmi zicea:
„Țineți asta în secret. Nu vă lăsați fotografiați.”
Așa că, ne întâlneam prin parcări. Nu e atât de sordid pe cât pare.
Prima dată, am sărutat-o pe Victoria în BMW, într-o parcare.
Stilat!
Adevărul e că vorbea cu Victoria tot timpul.
Stătea la telefon până la ora 1:00.
Stătea în baie cu lumina aprinsă toată noaptea, vorbind cu ea.
Îi ziceam: „Despre ce naiba vorbiți?”
Ce îi spuneai?
Nu știu. Cred...
N-ai făcut asta niciodată la începutul unei relații?
Nu.
„Frate, pe bune? Jucăm la Liverpool duminică.”
Bună dimineața din Anfield,
la cel mai important meci din Premier League,
între giganții fotbalului englez!
Pe United, victoria i-ar trimite către al patrulea titlu în cinci sezoane.
Victoria era plecată, iar noi stăteam la el acasă.
La ora 3:00, suna telefonul.
Avea meci, așa că răspundeam eu și spuneam: „Doarme.”
Dar voiau să vorbească.
Eu, ca mamă protectoare, mă gândeam:
„N-ar trebui să suni la ora asta.”
Ce să le spui? Sunt adulți.
Meciul e dimineața.
Unii au criticat programarea la ora 11:15 a unui meci atât de important.
A fost nevoie ca jucătorii să se trezească cu noaptea-n cap.
Pe fețele jucătorilor,
se vede starea de nervozitate și tensiunea cauzate de acest lucru.
Ne temeam că va pierde tot ce câștigase prin munca lui.
Fotbalul era pe primul loc. Brusc, nu mai era.
Iată-l pe Gary Neville. A avut un joc consistent în acest sezon.
Știam până unde va merge ca să o vadă pe Victoria.
Era dependent.
Trebuia... Conducea patru ore ca să stea cu ea douăzeci de minute.
Kvarme scapă. Nu ajunge departe. Vine Beckham!
Liverpool sunt recunoscători că n-a fost atât de mortal.
Nu ne putea păcăli. L-am întrebat: „Unde ai fost aseară?”
„M-am plimbat cu mașina.” Cum adică „te-ai plimbat”?
Beckham din nou. De data asta...
Era clar că David îl enerva pe antrenor.
Cred că se ducea la Londra la ore la care n-ar fi trebuit.
Antrenorul nu era de acord cu asta.
Centrare lungă... Înscrie Barnes!
Fără disciplină, nu joci la 100% din capacitate.
Joci la 80% sau 90%, apoi te duci în jos foarte repede.
Foarte repede. În câteva luni, ai dispărut complet.
Într-o dimineață îți spui: „La dracu'!”
Exact cum au ordonat suporterii lui Liverpool.
Nu conta când o vedeam, cât o vedeam.
Dacă trebuia să conduc până la Londra ca să o văd șapte minute, mă duceam.
Nu va fi mulțumit de felul în care se desfășoară povestea.
Dar...
Gary Neville.
...nu știu cum a făcut-o.
Cantona, Beckham. Frumos!
Din nou Cantona. Frumoasă acțiune a lui United!
La colțul lung...
David era capabil
să ducă o viață nebună...
Corner executat de Beckham. Apără extraordinar portarul!
... și, cu o oră înainte de meci, să treacă în modul fotbal.
Beckham execută cornerul pentru Manchester United. Gol!
Cât de neprețuit va fi acest gol în cursa pentru titlu?
Era concentrat și livra.
Nu știu cum reușea.
Beckham din nou! Și Palister, în colțul scurt!
A reușit din nou!
Apărarea lui Liverpool e un coșmar la cornere.
Nu știu cum reușea.
Eu n-aș fi putut. M-ar distruge.
Iar Manchester United obține trei puncte în cel mai tare meci al sezonului.
Era prima dată când îi vedeam pe Victoria și David Beckham împreună.
Era incredibil! Mană cerească pentru ziare.
Era ceva pentru toată lumea: cultură pop și sport.
Îmi amintesc că, în Manchester, erau cei doi frați care îl urmăreau.
Erau peste tot!
Te vede.
VDB, Victoria și David Beckham.
Timp de trei luni, am ținut totul sub tăcere.
Îi urmăreați peste tot.
Apoi i-am cumpărat un ceas Cartier, pe care l-a purtat.
Dintr-o dată, oamenii puneau totul cap la cap.
„DOAR PRIETENI” ZICE TATĂL LUI POSH
Așa că... „Posh și Becks”.
Aici, David! David!
BECKHAM ÎNSCRIE
O IDILĂ DIN PARADISUL ANILOR '90
Știai despre Spice Girls?
Sigur că da. Le-am pus pe copertă.
Le-am pus pe copertă, fiindcă fiica mea era obsedată de ele,
și am simțit că toată lumea e așa.
- Îți plăcea fotbalul? - Absolut deloc.
Când ai doi oameni la fel de carismatici, totul se dublează.
Interesul crește exponențial.
Moda dicta totul.
Am învățat nume din modă, să știm ce poșetă purta Victoria,
ce pantofi purta David, ce ochelari, ce mașină conducea.
A trebuit să învățăm.
- Nu s-a luat și la voi. - Nu.
David n-a avut mulți prieteni la școală. Nici eu.
De la copilul de la școală, disperat să aibă un prieten,
dintr-odată...
ești urmărit pe stradă.
Era o noutate.
David Beckham!
Joc, set și meci pentru Manchester United.
Victoria Adams se bucură și ea.
Nu vă pot spune cât de mari erau.
Erau noii Charles și Diana, într-un fel.
Nu știu dacă îmi place să spun asta, dar erau ca o familie regală.
Asta e ziua morții prințesei Diana.
Nu mă simțeam bine cu fotografii care erau atât de agresivi.
Dar îmi plăcea să fiu în lumea ei.
Era palpitant.
Îți place când auzi „Uite-l pe David”? Îți place, nu-i așa?
Sigur că da.
Mergi pe stradă și vezi copiii...
E foarte plăcut.
Tânărul jucător al anului 1997, pe merit, David Beckham.
TÂNĂRUL JUCĂTOR AL ANULUI
Te vedem nu doar în paginile de sport ale ziarelor,
ci și pe primele pagini, și la mijloc.
Foarte rar am emoții.
Dar îmi amintesc de un telefon de la antrenorul echipei naționale.
David, e ceva special să joci pentru Anglia?
Da, așa cred. Va fi o experiență grozavă.
Iubesc echipa United,
dar un lucru îmi dorisem mereu mai mult ca orice,
să joc pentru Anglia.
Era un vis.
Îl vezi?
Cât de important e să fii ales să joci pentru țara ta?
Știi cum e când ți se spune ceva și încerci să fii calm?
„Da, șefu', e incredibil.” Dar stomacul tău merge cu 160 la oră.
Abia aștepți să-ți suni soția și să le spui tuturor.
Să joc pe stadionul echipei naționale, pe Wembley,
e foarte emoționant pentru mine,
fiindcă tata mă ducea mereu acolo la meciurile naționalei.
Acolo era copilăria mea.
Să-mi văd fiul ieșind pentru prima dată pe Wembley,
trebuie să recunosc, mi-a adus lacrimi în ochi.
CALIFICĂRI CUPA MONDIALĂ SEPTEMBRIE 1977
Să te sune antrenorul echipei naționale e oricând extraordinar.
Dar să te sune Glenn Hoddle?
A fost un moment special.
În copilărie, îl iubeam pe Hoddle.
Era elegant, arăta bine, avea un păr grozav.
Purta mereu un șort foarte scurt.
Avea picioare frumoase.
Dar juca așa cum nimeni nu putea.
Tot ce făcea...
voiam să fac și eu.
Îmi amintesc că Glenn Hoddle a deschis un magazin.
Am stat două sau trei ore,
el, în echipamentul naționalei, cu „Hoddle” pe spate,
dar Hoddle nu a venit.
Glenn Hoddle n-a apărut.
David a fost distrus.
Faptul că l-am adus în prima echipă, ajutându-l să debuteze,
și că a rămas în echipă, spune totul.
Sigur, trebuie să se acomodeze cu meciurile internaționale.
Făcea echipa în jurul lui Becks.
Dar Glenn Hoddle avea pretenții de la Becks, fiindcă știa că e bun,
și cred că se vedea puțin în David.
Roma a avut parte de lupte de gladiatori de-a lungul anilor.
A mai văzut oare așa ceva?
Cel mai important meci al Angliei din ultimii patru ani,
pentru un loc în finala Cupei Mondiale.
Dacă zic că eram emoționat, e puțin spus.
Pasionații de fotbal știu scenariul din seara asta.
Iertați-mă dacă-l explic iar.
Italia trebuie să câștige, un egal e suficient pentru Anglia
în această seară extraordinară.
Stadionul e plin, sunt 75.000 de oameni...
Îi plăcea să joace pentru țara lui. Era foarte patriot.
Ince are probleme, pare să fie tăiat pe față.
Nu mai jucasem la Mondial. E visul oricărui jucător.
Presiunea aceea...
Beckham. O pasă grozavă.
Sheringham la David Beckham!
Ar fi putut și ar fi trebuit să se termine aici.
Suntem în prelungiri. David Beckham va executa cornerul.
Iată-l pe Chiesa!
Italia atacă prin Del Piero.
Anglia s-a calificat în finala Cupei Mondiale din 1998.
Dansează de bucurie omul care a gândit totul.
Hoddle ne-a dus la Mondial.
Obiectiv atins!
Pentru David, era un alt vis.
Ridicați paharele acasă.
Visul i s-a împlinit.
Dar...
Eram în turneu.
Cel mai greu era că nu știam când urma să-l văd.
Dar făcea orice ca să petreacă timp cu mine.
Uneori închiria un avion mic, un avion cu două locuri.
Venea la mine pentru câteva ore, apoi se întorcea.
Aici! În partea asta!
Dl Fotbal și dra Spice...
Victoria, ne descrii inelul?
...pozând după ce și-au anunțat logodna.
Îmi plăcea la nebunie totul la Victoria.
Nu știam ce femeie puternică era.
Îmi plăcea asta.
Nu știu dacă-mi plăcea fiindcă voiam să aibă grijă de mine.
- Te simțeai în siguranță cu ea? - Da. Așa era.
Au descoperit iubirea, dar nu au timp să fie împreună.
Beckham are în vizor Cupa Mondială, iar Spice Girls încep turneul mondial.
E o femeie puternică.
Poate fi o pacoste. Mi-a scos peri albi azi-dimineață.
Echipa Angliei a sosit astăzi,
pășind pe pământul francez în costume bej.
Erau „plictisitori și lipsiți de stil”.
Așa văd costumele jurnaliștii de modă.
Aveam costume de rahat, foarte urâte.
Și pe trei ca mie ar fi fost larg, era ca un sac.
Dar Becks tot arăta bine.
Mă întrebam cine îl ajută.
„I se face un altfel de costum?
Și-l ajustează la un croitor?
Pe el stă cu totul altfel decât pe mine.”
Cupa Mondială e spectacolul spectacolelor.
Nu există comparație.
Numărul de spectatori ale meciurilor Angliei
depășește orice în țara asta.
Se prevede vânzarea a un milion de televizoare în plus
pentru primul meci.
La ce altceva se uită 25 de milioane de oameni?
La nunta regală?
Asda își face un stoc suplimentar de 1.300.000 de litri de bere.
Relate, organizația de consiliere spune că, dacă relația dv. deja scârțâie,
Franța '98 i-ar putea pune capăt de tot.
Nimic nu generează
energiile emoționale narative colective ale Mondialului.
E cel mai important lucru.
Totuși există multe altele...
Julia, nu e nimic mai interesant decât Cupa Mondială.
Nici tu nu știi ce e mai interesant.
- Mai e câte ceva. - Poftim?
Anglia!
E momentul în care apare ideea de identitate engleză
în jurul echipei de fotbal.
Iar lumea vorbește de o „generație de aur” de fotbaliști.
Asta e o mare povară emoțională.
Anglia!
Dacă Anglia are succes la un turneu,
nu cred că vreo țară devine unită ca a noastră.
În cantonament,
toți jucătorii erau cu soțiile sau cu iubitele lor.
Dar Victoria era în turneu în jurul lumii cu fetele,
așa că nu ne-am putut vedea deloc.
I-am spus lui Glenn Hoddle:
„Înainte să înceapă turneul, pot să merg la ea?”
N-o mai văzusem de șapte sau opt săptămâni.
Cred că a zis da. E la fel de posibil să fi zis nu.
M-a sunat: „Tată, am apărut în ziare.”
„Ce mai e de data asta?”
A zis: „Am purtat un sarong.”
„Ce naiba e ăla «sarong»?”
Am fugit să cumpăr ziarul.
M-am uitat la el și m-am crucit.
L-am sunat: „Știi ceva? Îmi place. Arăți bine.”
Mi-am zis: „N-o să meargă. Nu chestia aia.”
- David, aici! - Fă cu mâna!
Scrie că și-a luat rochia elegantă. De fapt, e o fustă.
Era pe prima pagină
a celor mai groaznice ziare de scandal de la vremea aceea.
Îi hrănea cu frenezie.
Ai ținut legătura cu logodnica ta?
Victoria ți-a dat încredere în afara lumii fotbalului?
Da.
Aveam nevoie de asta atunci.
Ce ne mai spui despre sarong? Sau te-ai săturat de subiectul ăsta?
- Încă n-ați văzut nimic. - Mai ai și altele?
Poate că da.
Să-mi curăț gâtul.
Dau mingea de fotbal puțin mai sus.
Beckham are multe pe cap.
- Cum se descurcă? - Asta e problema lui principală.
Nu cred că e concentrat pe acest turneu. Nu e concentrat pe fotbal.
A ieșit și a zis că nu-mi stătea capul la turneu
și că era îngrijorat.
Să înțeleagă că fotbalul trebuie să fie pe primul loc.
Ce zic ziarele azi? Noi nu le primim. De bine? De rău?
Comentariul lui despre David a fost o anihilare publică.
Unele tabloide au exultat.
Glenn a creat o situație de rahat pentru David și pentru toată țara.
Ești coechipier și prieten cu David Beckham.
E mereu în centrul atenției.
Îl căinezi pentru ce pătimește acum?
Da. Dar nu cred că asta îl afectează pe David.
M-a distrus. Când cineva...
A pus la îndoială poziția mea de fotbalist.
Îmi punea la îndoială personalitatea și profesionalismul.
Așa apăreau întrebările.
„Face față la turneu? Ar trebui să fie în echipă?”
Apoi... M-a lăsat pe bancă.
Beckham, singurul care a jucat în toate meciurile de calificare,
a zis că are un gust amar.
Am fost surprinși. A fost un șoc.
Întrebam: „De ce nu joacă?”
„De ce nu joacă Becks? Trebuie să joace. E o nebunie.”
A fost vreun motiv anume pentru care ai fost ținut pe bancă?
Nu cred că există un motiv anume.
Antrenorul ne-a spus echipa pentru meci și asta a fost tot.
Nu pot spune multe.
Te-ai împăcat cu ideea?
Nu chiar. Tot voiam să joc. Eram disperat să joc.
Până la urmă, depinde de antrenor.
David era la pământ. Era terminat.
Era deprimat.
David voia să meargă acasă.
Voia să meargă acasă.
Nu cred că voia să fie acolo.
Crezi că era concentrat?
Da, era.
Lui David îi era greu să fie departe de Victoria perioade lungi.
Da. Îi era greu. Trebuie să recunoască asta.
Chiar dacă am fost tratat așa cum m-a tratat Hoddle,
eu tot voiam să fiu acolo.
E cea mai mare lovitură din cariera lui David Beckham.
Modul în care reacționează poate fi crucial pentru el.
Am scos un casetofon și un sac cu mingi.
Am dat drumul la muzică și am executat lovituri libere una după alta.
Gary Neville crede că Beckham are tăria necesară.
E un test al caracterului, iar caracterul lui e sublim.
Bună seara!
Toată lumea așteaptă cu sufletul la gură.
- Tot fără Beckham? - Tot.
Anglia trebuie să mărească ritmul.
Adams face eforturi. Moldovan preia!
Anglia e condusă!
David Beckham va intra pe teren.
Ar trebui să fie concentrat.
A zis că nu e concentrat.
Beckham îl urmărește și ajunge primul.
Bună pasă!
La Cupa Mondială.
Până acum, David Beckham a făcut numai lucruri pozitive.
Nu era adevărat. Dar ăsta e Hoddle.
Beckham a preluat frumos. Acum vrea o finalizare bună.
Glenn Hoddle a zis că nu e pregătit, nu-i așa?
Beckham continuă! Ar putea fi o problemă.
L-am pus pe lista mea neagră.
Oameni care m-au supărat.
Mingea e la Beckham. Un lob scurt.
Shearer întoarce mingea și centrează.
Anglia a egalat!
Priviți încântarea suporterilor Angliei!
Ei bine, 40.000 de oameni nu pot greși. Îi strigă numele.
Între timp, non-selecția lui Beckham continuă să facă valuri.
Mă întristează că stau aici și, din trei întrebări,
nimic despre meciul de mâine.
E dezamăgitor.
Prim-ministrul a evitat controversa.
Eu trebuie să iau anumite decizii, Glenn Hoddle, altele.
E omul potrivit pentru asta.
E AȘTEPTAT BECKS!
Iată-i pe bărbații care poartă răspunderea calificării Angliei în următoarea rundă.
Gary Neville!
Vor fi câteva ore tensionate.
Numărul șapte, David Beckham!
Se vedea că-și dorește această responsabilitate
Voia să fie cel pe care se baza echipa.
Va executa David Beckham.
Beckham șutează... Asta e!
Un gol de colecție.
David Beckham, o lovitură liberă extraordinară.
De neoprit!
În cazul în care pierd, l-am rezervat deja bilete
pentru duminică și luni.
Să vină aici. Poate sta două săptămâni.
Dacă câștigă, acolo rămâne două săptămâni.
Asta e!
- Am terminat! - Frumos, David!
Bravo, iubitule! A fost tare! A fost foarte bine.
Ne-am uitat cu toții.
Ai arătat foarte bine. Trebuie să-ți aranjezi părul, rădăcinile.
Ai fost foarte bun. Am fost mândră de tine.
Revenim la meciul cu Argentina de la Cupa Mondială.
Echipele intră pe teren, în Saint-Étienne, peste o oră și jumătate.
Argentina!
Să se întoarcă victorioasă...
Suporterii englezi se pregătesc
pentru cel mai important meci de la Cupa Mondială.
David, ce părere ai despre excluderea lui Paul din echipă?
Jandarmii francezi asigură perimetrul. Vedem și lunetiști ai poliției.
Suporteri din toată lumea au venit pentru un meci clasic.
Un meci cu o lungă tradiție.
M-am născut la Londra și am trăit la Buenos Aires șapte ani din primii zece.
Pot spune cu convingere absolută
că nu există nicio rivalitate internațională
care să se apropie de cea dintre Anglia și Argentina.
E o rivalitate aproape pe viață și pe moarte,
mai ales din partea Argentinei.
„Englezii ne-au furat Insulele Falkland.”
„Englezii sunt pirați”. Piratas.
Toate astea se acumulează: istoria, amărăciunea și, uneori, ura.
Și ajungem...
La Maradona.
Am fost pe Azteca, în Mexic la patru ani după Războiul Falkland.
O clasă superioară!
Anglia a jucat cu Argentina în sferturi, la Mondial.
Altă clasă!
Am văzut... Eu și ceilalți 120.000 de spectatori.
Maradona trece ușor de Hoddle.
Acel gol celebru, cu „mâna lui Dumnezeu”.
Maradona!
Când Maradona a atins mingea, au văzut toți jucătorii.
Doar arbitrul nu a văzut.
S-a folosit mâna, așa cum reclamă Anglia?
În Argentina, victoria a fost sărbătorită
ca o răzbunare pentru Războiul Falkland de acum patru ani.
Situația nu putea fi mai încordată.
Îți vei încuraja jucătorii să facă precum Maradona,
să trișeze la nevoie, ca să învingă Anglia?
Străzile Angliei sunt pustii în această seară.
Mare parte din țară e în fața televizorului undeva, cumva.
Există deja un pariu de 200.000 de lire pe victoria Angliei.
Urmăriți meciul diseară?
Veți încuraja Anglia?
Așa ar trebui.
Eram în Brooklyn.
I-am spus lui David cu o seară înainte de meci.
Meciul... Acel meci.
Înainte de meciul cu Argentina...
m-a sunat și mi-a zis:
„Am făcut un test. Sunt însărcinată.”
Atunci am aflat.
A fost foarte fericit. Amândoi eram.
Nu m-am gândit nicio clipă că n-ar trebui să-i spun.
Era ceva ce ne doream amândoi.
A fost cât se poate de fericit.
I-ai spus chiar înainte de cel mai important meci din viața lui?
Da.
Erai entuziasmată? Ai crezut că-l va ajuta la meci?
Probabil...
Nu prea știu.
Haideți!
Când ai aflat că ești tată, n-ai vrut să fii cu Victoria, să pleci?
- Asta am vrut. - Dar n-ai putut.
Nu. Eram într-un turneu important.
Am avut o senzație clară, uitându-mă la fotbaliștii noștri.
„Echipa asta câștigă Mondialul.”
Simțeam că avem tot ce ne trebuie.
Haideți!
- Și apoi... - Apoi...
Abia poți să-ți controlezi emoțiile.
Nu știi cum vei reacționa.
Când cineva te întreabă cum ai reacționa dacă ți se fură ceva,
spui: „Fug după hoț.”
Dar când chiar te atacă un hoț,
nu știi cum vei reacționa.
Emoțiile diferă de la om la om.
David era un jucător complex. Era tânăr.
Pe atunci, a înfrunta un jucător ca el, ca David,
era foarte incitant.
David Beckham ajunge în sfârșit pe scena Cupei Mondiale.
Și ce intrare și-a făcut!
Arăta foarte bine.
Noi nu eram prea arătoși.
Asta crea o rivalitate care sporea motivația.
Arbitrul are multă treabă în seara asta.
Beckham păstrează mingea. Bine jucat!
Începe meciul și te gândești...
Un lob delicat. Beckham are spațiu.
Are una sau două opțiuni, inclusiv pe Anderton în partea opusă.
A lovit rău mingea.
Îți trec prin minte tot felul de scenarii.
„Dacă se întâmplă ceva? Dacă primim un gol?”
Verón, un jucător puternic.
Lopez era să scape către poartă, dar Ince a văzut pericolul
și trimite la Beckham.
Beckham către Owen.
Owen sprintează. Amenință din nou poarta.
Excelent sprint al lui Owen! Poate finaliza!
Ce gol minunat!
Da!
Dar mai e mult din meci.
Fotbalul se bazează pe amăgire.
Stadionul vuiește.
Simțeam că Anglia controlează meciul.
Argentina primește o lovitură liberă de la marginea careului.
Cinci englezi în zid, plus un argentinian.
Verón pasează la Zanetti! Ce gol grozav!
O execuție superbă!
Dar nu contează doar controlul mingii, ci și emoțiile, echilibrul emoțional.
Nu vă panicați.
Rămâneți calmi.
Avansează Beckham. Iar Beckham.
Ar putea stimula Anglia și mai mult.
E vorba și de concentrare și pasiune, dar și de a-ți controla furia.
Începe repriza a doua.
L-am tot incomodat, ca să văd dacă reacționează.
Pasa lui Anderton către Owen nu e ceea ce ne trebuie.
Nici această provocare.
Beckham... Dacă l-a atins accidental
pe Simeone...
Se va arăta cartonașul galben și probabil că va fi pentru David Beckham.
Scoate alt cartonaș pentru Beckham. Roșu pentru David Beckham!
Nu se poate!
Beckham părăsește terenul.
A fost o secundă.
A ripostat.
Am vrut să-l prind pe Simeone și să-i dau o directă de dreapta.
E jalnic modul în care a căzut. El, tipul mare și dur.
E mijlocaș, contra mea.
Chiar în fața arbitrului, Brian.
A fost groaznic.
Oamenii strigau, simțeai agresivitatea suporterilor.
Un moment de furie a costat mult Anglia.
Acum, cu Beckham eliminat
Argentina e clar în avantaj în fața Angliei.
Anglia a jucat 74 de minute în zece oameni.
În orice caz, meciul s-a terminat. Urmează penalty-urile.
Drama nu s-a terminat aici, pe Saint-Étienne.
Penalty-uri! Au avut șansa să câștige la penalty-uri. Așa că...
- Oamenii uită asta. - Uită.
Ți se taie respirația.
Oricât de multă experiență ai în fotbal, dramatismul e maxim în aceste momente.
Înscrie.
Dacă n-ar fi fost eliminat, ar fi câștigat?
Nimeni nu știe.
Apără portarul!
Șutează Ayala.
Așa e în multe alte situații. Nu știi ce-ar fi fost.
Dacă nu înscrie, Anglia e eliminată.
Ratează!
Argentina merge mai departe, Anglia pleacă acasă!
- Ce mod crud de a părăsi competiția! - E incredibil, Gary. Pur și simplu...
Nu le puteam cere mai mult.
Scăparea lui David Beckham v-a costat jocul.
Ne-a costat. Ne-a costat mult.
Și suntem foarte supărați în seara asta.
Văzând interviul lui Glenn Hoddle, mi-am zis: „Ce-ai făcut?”
A zis că era vina lui David.
Eu... Eram obișnuiți cu un alt fel de antrenor.
Alex Ferguson nu vorbea despre echipă.
E o pastilă amară pe care o înghițim iar.
Suntem supărați în seara asta, dar foarte mândri în același timp.
- Eliminarea lui a costat Anglia. - Sigur că da. Nu pot nega.
Au dat vina pe el.
David Beckham a obținut în mod nesăbuit un cartonaș roșu.
E o tragedie. Beckham a fost un erou în meciul contra Columbiei,
dar a greșit stupid în acest meci.
Va regreta asta mult timp.
Nu înțeleg. Adică... Nu înțeleg ce făcea acolo.
Am fost în fața presei.
Era o cursă mortală. Toate întrebările erau despre David.
Jurnaliștii erau agresivi și insistenți.
Voiau sânge.
Și îmi amintesc că, în autobuz, mă gândeam: „N-o să-ți fie bine.”
M-am gândit la asta.
„Nu pot face nimic pentru a opri ce va urma.”
- A fost o clipă de nebunie. - E un băiat prost.
Trebuia să-l pună să joace în sarong. N-ar fi putut ridica piciorul atât.
Glenn Hoddle nu are nicio vină.
Să nu mai poarte tricoul Angliei.
Ar trebui să-i spunem Stupid Spice, nu?
Speranțele și rugăciunile unei națiuni atârnau de acel incident.
A dezamăgit națiunea. A fost o rușine.
Subtitrarea: Dan Ilioiu