‫תקשיבי, כלבה, את צריכה להיות‬ ‫איפה שאני אומרת לך להיות.‬
‫מה את עושה?!‬
‫האחים שלי יכסחו אותך.‬ ‫לא, תישאר עם הכלבה הזאת!‬
‫הכול כאן נראה מצוין. תנסה לנוח, בבקשה.‬
‫הבנים הדפוקים שלי עשו את זה?‬
‫זה היה רוי.‬
‫לעזאזל!‬
‫אם תספר לי כל מה שהוא עושה,‬ ‫אני אוודא שזה ישתלם לך.‬
‫אני רואה את כל הגברים שהיו שם.‬
‫אז היא מתה?‬
‫איך מישהו דורס אישה בת 64‬ ‫ונוטש אותה למותה?‬
‫יש אנשים איומים.‬ ‫-משפחה יכולה להיות גרועה מזה.‬
‫סרטן זה נורא!‬ ‫-מה?‬
‫אכניס אותך דרך החניון.‬
‫תשאיר אותנו לבד.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-ראית את המפגינים מחוץ לבניין?‬
‫כן.‬ ‫-אז תעשה משהו.‬
‫מה את רוצה שאעשה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫שלח רכב לדרוס אותם. תגיד שזה היה טרוריסט.‬
‫זאת תשומת הלב שאת רוצה למשוך?‬
‫אני רוצה לדעת מי עומד מאחורי זה.‬
‫את יודעת.‬
‫לינה, הפרקליטה.‬
‫כלבה ארורה.‬
‫כן.‬
‫אפשר לארגן שירצחו אותה?‬
‫אם חמך היה יודע‬
‫שאת לא האישה המושלמת והמתוקה...‬
‫הוא היה אוהב אותי עוד יותר.‬
‫את חושבת?‬
‫זה איום, ג'ולס? אתה מאיים לספר לו?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫בסדר, יופי. אתה בטוח?‬
‫אני רק מוודאת,‬ ‫כי אם לא אהיה כאן, כל זה יקרוס.‬
‫כן?‬ ‫-אני יודע.‬
‫אתה גם יודע שלבנו הטיפש‬
‫חשוב רק קוקאין וזונות, ועוד זונות.‬
‫והבן השני שלו לא רואה כלום‬ ‫כי הוא רודף אחרי שמוקים כל הזמן.‬
‫קמת על רגל שמאל הבוקר?‬
‫אני קמה על שתי הרגליים.‬ ‫מה אתה עושה במכונית שלי?‬
‫מה אתה רוצה? אתה לא אמור לטפל במפגינים?‬
‫אני עושה משהו חשוב יותר.‬
‫מה יכול להיות חשוב יותר מזה?‬
‫הכלבה הזאת משפילה חברה בת מאה שנה.‬
‫משפילה אותה.‬
‫טוב, בעניין דודה שלך.‬
‫מה לגביה?‬
‫אתה מנסה להפיל אותי?‬
‫בחייך, תפסיקי.‬
‫אם את תיפלי, כולנו ניפול.‬
‫אני שמחה שאתה מודע לזה.‬
‫ידעת ש...‬
‫מצבה של דודה שלך השתפר?‬
‫מה הסבירות שהיא תזכור משהו כשהיא תתעורר?‬
‫רגע, למה דיברת בלשון עבר?‬
‫סבירות היא לא משהו שחמך עוסק בו.‬
‫מה אתה אומר, ג'ולס?‬
‫בואי נגיד...‬
‫שהעניין טופל.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫כן.‬ ‫-מעולה.‬
‫יפה וקטלנית.‬
‫"יפה בשחור", מותק.‬
‫סגור את הדלת.‬
‫הוא מבקש ממני לעזור לו‬ ‫להעביר אותה לבית חולים אחר.‬
‫אני חושב שהוא מתחיל לאבד את האמון בי.‬
‫כמו כולנו.‬
‫לכי לבקר אותו.‬
‫לא אבקר אותו או את הכלבה הזאת.‬
‫מלורי, אנחנו צריכים לדעת‬ ‫מה יהיה הצעד הבא שלו.‬
‫את יודעת איך הוא.‬ ‫-בסדר.‬
‫נוכל לעשות את זה עכשיו?‬ ‫-לא, יש לי עבודה.‬
‫לא הייתי מבקש אם לא...‬ ‫-תשמע, ג'ולס, בסדר. טוב? בסדר.‬
‫יופי.‬ ‫-אבל בתנאי אחד.‬
‫עם מי רוי נפגש?‬
‫מה תעשי לה?‬
‫אתה באמת רוצה לדעת, ג'ולס?‬
‫טוב...‬
‫לא אתן לו להביך אותי. אתה יודע את זה.‬
‫אז אני אטפל בזה.‬
‫אני כל הזמן אומר לך לא ללכלך את הידיים.‬
‫אבל לא, את לא מרפה.‬
‫מה תעשי? מה שעשית בפעם הקודמת?‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫לכי לבקר את דוד שלך,‬
‫ואני אגיד לך איך קוראים לה‬
‫ואיפה תוכלי למצוא אותה.‬
‫אני יודע שלא מעניין אותך עם מי הוא.‬ ‫-מעניין אותי שהוא חסר זהירות.‬
‫ולא אתן שיביכו אותי.‬
‫אשיג לך את המידע.‬ ‫-אני לא סומכת עליך. שלח את קלווין.‬
‫עליו את סומכת?‬ ‫-גם לא עליו.‬
‫אבל שלח אותו.‬
‫ומי יסיע אותך?‬
‫ג'ולס, עוף מהמכונית שלי.‬
‫בסדר.‬
‫אני רוצה שתיקח אותה‬ ‫לבקר את דודתה בבית החולים.‬
‫כן, אדוני.‬
‫תטפל במפגינים האלו.‬ ‫-אני על זה.‬
‫- יפה בשחור -‬
‫אתה זבל!‬
‫מוקדם מדי בשביל החרא הזה.‬
‫לך תזדיין!‬
‫היא שורפת לך את המכונית.‬
‫חשבת שאני טיפשה?‬ ‫-לעזאזל!‬
‫חשבתי שאני טיפשה? כן.‬
‫פאק!‬
‫חתיכת כלבה משוגעת!‬
‫לכי לעזאזל!‬
‫למה היא ככה?‬
‫זאת הייתה המכונית שלי.‬
‫כל הבגדים שלי.‬
‫את יודעת מה עשיתי כדי להשיג אותם...‬
‫אני יודע שלא תתחילי לצחוק.‬
‫לא, אני לא.‬
‫יופי, כי זה לא מצחיק.‬
‫לא, זה עצוב.‬
‫לעזאזל.‬
‫בכל פעם שאני מתקדם...‬
‫קורים לי דברים מטורפים.‬
‫אתה קורא לזה "להתקדם"?‬
‫מה בדיוק?‬
‫טוב, אם...‬
‫אם נשדוד את הבחור ההוא...‬
‫נוכל באמת להתקדם.‬
‫כן, מה שתגיד. אני...‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫אל תסתגרי בעצמך.‬
‫בחייך, קימי.‬
‫נוכל לעשות את זה.‬
‫נשדוד אותו, ריין תחלים...‬
‫ונוכל להסתלק מכאן.‬
‫היא מתה.‬
‫מה?‬
‫הלכתי לבית החולים לבדוק מה שלומה,‬
‫והם אמרו לי שהיא מתה.‬
‫לעזאזל.‬
‫הם הכניסו לגוף שלה‬ ‫זבל שהם קנו בחנות לחומרי בניין.‬
‫הם רצו שאני אעשה את זה.‬
‫שתעשה מה?‬
‫בזין שלי.‬
‫מה הבעיה של האנשים האלו?‬
‫אני לא יודע, אבל...‬
‫זה מה שליון עשה.‬ ‫לכן הוא מרוויח כל כך הרבה.‬
‫הוא אמר שלא עומד לו יותר אפילו.‬
‫לעזאזל.‬
‫אנחנו יכולים לצאת מפה.‬
‫בחייך, זה...‬
‫זאת אמריקה.‬
‫בואי נשיג את הכסף.‬
‫ולאן נלך?‬
‫לרפובליקה הדומיניקנית. יש לי משפחה שם.‬
‫נוכל להסתדר מעולה עם מיליון דולר.‬
‫צריך דרכון כדי להגיע לשם, נכון?‬
‫ג'ולס לקח כל תעודה מזהה שהייתה לנו.‬
‫נראה לך?‬
‫תחפש "אלמונית" בטקסס, דצמבר 2022.‬
‫התוצאה הראשונה.‬
‫איך את יודעת על זה?‬
‫היא נראית מוכרת?‬
‫תראה את הקעקוע שלה.‬
‫לעזאזל, זאת דאימונד.‬
‫כן.‬
‫אתה עדיין רוצה להסתכן?‬
‫הם מוודאים שנדע שהם יכולים להיפטר מאיתנו.‬
‫אבל, לעזאזל...‬
‫למות זה אולי לחיות כאן.‬
‫טוב, אני איתך.‬
‫בואי נשדוד אותו.‬
‫בואי נעשה את זה.‬
‫הוא גר בכביש פרטי.‬
‫יש שם חמישה בתים.‬
‫טוב, זה רק יהיה קל יותר.‬
‫אבל יש לו אבטחה, כלבים, כל מיני דברים.‬
‫אגרום לו לקחת אותי לשם.‬
‫הוא לא יעשה את זה. לא לבית ההוא.‬
‫איך את יודעת?‬
‫הוא לא רוצה שמישהו יגלה‬ ‫שהוא גיי או משהו כזה.‬
‫הוא לא...‬
‫הוא לא ייתן לך להתקרב כל כך.‬
‫אני בטוח שאצליח.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אתה יודע יותר ממני.‬
‫אנחנו חייבים לנסות.‬ ‫-מה הטעם?‬
‫אלו החיים שלנו. זהו זה.‬
‫קימי...‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה יותר.‬
‫אני צריכה לברר איפה קברו אותה.‬
‫אנג'ל, אמרתי לה לא לעשות את זה.‬
‫אמרתי לה לא לעשות את זה.‬
‫היא הייתה אחותי. היא כל מה שהיה לי.‬
‫אמרתי לה לא לעשות את זה.‬
‫אמרתי לה.‬
‫חייבים להעביר אותה.‬
‫לפי הנתונים שלה, אני לא ממליץ.‬
‫ג'ון, אם היא תישאר כאן, היא תמות.‬
‫נורמן.‬
‫ג'ון, אתה חייב לעשות את זה. אתה חייב לי.‬
‫בסדר.‬
‫יופי. מה התוכנית?‬
‫טוב, נעביר אותה באמבולנס ל"לייק לי".‬
‫המקום הזה מחורבן.‬
‫הוא הכי קרוב שיש.‬ ‫-ג'ון.‬
‫בסדר.‬
‫אבל מסוכן להעביר אותה רחוק יותר.‬
‫להישאר כאן זה מסוכן עוד יותר.‬
‫מר בלארי, שומר חמוש‬
‫לא מאפשר להיכנס לחדר של אשתך.‬
‫מעבירים אותה.‬
‫מר בלארי...‬ ‫-מעבירים אותה עכשיו.‬
‫סליחה, מי אתה?‬ ‫-שזה לא ידאיג אותך.‬
‫אתה רופא?‬ ‫-אמרתי, שזה לא ידאיג אותך.‬
‫מר בלארי, אתה בטח מבין‬ ‫כמה מסוכן יהיה להעביר אותה.‬
‫זה הוחלט.‬
‫אני לא יכולה...‬ ‫-עכשיו!‬
‫אני ממש לא ממליצה להעביר את אשתך כרגע.‬
‫אז מי האחות שהייתה כאן אתמול בלילה?‬
‫סליחה?‬ ‫-בדיוק!‬
‫את לא יודעת, נכון?‬ ‫-מר בלארי...‬
‫נעביר אותה ונעשה זאת ברגע זה.‬
‫אני צריכה לבדוק אותה לפני זה.‬
‫אני לא רוצה שתתקרבי אליה.‬
‫תוכל לפחות להגיד לי מי הרופא הזה?‬
‫הוא יודע מה הוא עושה.‬
‫הוא ייצב אותה, ואז נעשה את זה.‬
‫בסדר. אני מצטערת.‬
‫יש משהו שעשינו לא טוב?‬
‫לכי.‬
‫פשוט תלכי.‬
‫תודה.‬
‫דוד.‬
‫אני יודעת שאתה כועס על המשפחה.‬
‫אני לא כועס עלייך.‬
‫הבאתי פרחים.‬
‫האהובים עליה.‬
‫אז מה קורה?‬
‫אנחנו מעבירים אותה.‬
‫בסדר. אבל תרמנו כל כך הרבה‬ ‫לבית החולים הזה.‬
‫אני יודע. בגלל זה אנחנו מעבירים אותה.‬
‫את לא מכירה את המשפחה הזאת כמוני.‬
‫אני לומדת כל יום.‬
‫כן. יש הרבה דברים שאת צריכה עוד להבין.‬
‫זה פשוט עצוב.‬
‫כן.‬ ‫-זה ממש נורא.‬
‫כן. אל תבכי.‬
‫תקשיבי, מלורי...‬
‫את יודעת מי עשה את זה?‬
‫אני נשבעת שלא.‬
‫כולנו גרים בכביש הפרטי הזה.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני יודע שאת נשואה לאחיין שלי, אבל...‬ ‫-כן, אבל... לא.‬
‫בבקשה, תפסיק. אני יודעת שיש לו בעיות, דוד,‬
‫אבל הוא לעולם לא ישאיר ככה מישהו.‬
‫איך את יודעת?‬
‫אני יודעת כי אני נשואה לו כבר שנים.‬
‫אני מכירה אותם.‬
‫תקשיבי, אם את לא היית מנהלת את החברה הזאת...‬
‫אני יודעת. זה בסדר.‬ ‫-זאת אומרת,‬
‫עם התביעה וכל זה...‬ ‫-אל תדאג.‬
‫דוד, אל תדאג בנוגע לתביעה.‬
‫אל תדאג לכל זה. תתרכז רק בה.‬
‫תתרכז בלעזור לה להחלים.‬
‫היא לא תחלים.‬ ‫-אל תגיד את זה.‬
‫אל תגיד את זה. היא כן.‬
‫יש כל כך הרבה דברים שאני לא מבין.‬
‫רגע, למה אתה מתכוון?‬
‫שוטר פנה אליי‬
‫ואמר לי שמצאו את הגופה שלה בחניון גרירה.‬
‫איך היא הגיעה לחניון גרירה?‬ ‫-מה זאת אומרת "חניון גרירה"?‬
‫אני לא יודע. הם מנסים לאתר צילומי אבטחה‬
‫כדי לראות מה קרה.‬
‫היה שם קרב יריות.‬ ‫-מה?‬
‫את בטוחה שצ'רלס לא עשה את זה?‬ ‫-לא, הוא לא עשה את זה.‬
‫איך את יודעת?‬
‫היצור הזחוח והיהיר הזה...‬ ‫-תקשיב.‬
‫דוד, תסתכל עליי.‬
‫תשמע, אני לא יודעת איך לשאול את זה,‬
‫אבל...‬
‫מה?‬
‫יש לך אויבים כלשהם?‬
‫את אומרת שזו אשמתי?‬ ‫-לא, בכלל לא.‬
‫זה לא מה שאני אומרת,‬ ‫אבל איך היא הגיעה רחוק כל כך?‬
‫אולי חטפו אותה?‬
‫מה ג'ולס אומר על זה?‬
‫יש לו כל מיני קשרים באף-בי-איי.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודע, הוא בודק את זה. אני...‬
‫למה אתה אומר את זה ככה?‬
‫אני לא יודע אם אני יכול לבטוח בו.‬
‫דוד, כולנו בוטחים בג'ולס.‬
‫אני לא יודע במי אני יכול לבטוח.‬
‫תשמע, אני מבטיחה לך‬
‫שאם תיתן לו זמן, הוא יגלה מי עשה את זה.‬
‫זוהי "יפה בשחור".‬
‫שמי לינה נוריס וולטון.‬
‫אני עורכת דין כאן, בשיקגו.‬
‫אם אתם מכירים מישהי שלקתה בסרטן מכל סוג‬
‫והשתמשה במוצר הזה...‬
‫את מטפלת בזה?‬ ‫-כמובן.‬
‫אז כדאי שתלכי למשרד.‬ ‫-לא. כלומר...‬
‫אני יכולה להישאר, זה בסדר.‬
‫אתה בטוח שאתה רוצה שאלך?‬
‫אוכל לדחות דברים ולהישאר איתך.‬
‫מכינים אותה להעברה.‬
‫אז אלווה אותך החוצה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬ ‫-אוהב אותך.‬
‫קלווין, צא מהמכונית.‬
‫-ג'ולס -‬
‫הלו?‬ ‫-הוא מעביר אותה.‬
‫לעזאזל. לאן?‬ ‫-הוא לא אמר לי.‬
‫לעזאזל.‬
‫כן, הוא איבד את האמון בך.‬
‫אתקשר אליו עכשיו.‬
‫לא, ככה הוא ידע שאמרתי לך.‬
‫כן. את צודקת.‬
‫חכה שעה ואז תתקשר אליו.‬
‫בסדר, אני על זה.‬
‫לא נראה לי.‬
‫סרטן זה נורא!‬
‫טוב, בסדר.‬
‫מר בלארי, אתה רואה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו משתמשים בכניסה מהחניון.‬
‫לא, אני אחנה כאן.‬
‫אבל, אדוני, אני חייב...‬ ‫-אני אדבר עם ג'ולס, בסדר?‬
‫תפקידי לשמור עליך, אדוני.‬ ‫-תסתום את הפה.‬
‫הלוואי שהם יסתמו את הפה.‬ ‫הם קולניים בטירוף.‬
‫מה החרא הזה?‬
‫רק רגע. מי משלם לכם?‬
‫מי משלם לכם?‬ ‫-חשבת שמשלמים לנו כדי לבוא לפה?‬
‫- אין יופי בסרטן -‬
‫כן.‬ ‫-זאת הבת שלי.‬
‫היא חולה בסרטן.‬
‫תגיד לה שאתה חושב‬ ‫שמשלמים לה כדי להיות כאן.‬
‫תגיד את זה!‬
‫בוא נתחפף מכאן.‬
‫זה היה דפוק לגמרי. מה הקטע?‬
‫כן, נלך מכאן.‬
‫זה ייהפך לוויראלי.‬
‫תהיה בטוח בזה.‬
‫אני מכיר אותך, לא?‬ ‫-אתה אמור להכיר.‬
‫תגידי לי מאיפה.‬
‫אני מייצגת את כל חולות הסרטן האלו.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-ואתה מקבל זימון.‬
‫יפה.‬ ‫-בחייך, רוי.‬
‫אמרת את שמי כאילו אנחנו מכירים.‬ ‫-נכון.‬
‫איך בדיוק?‬
‫רוי, לינה.‬
‫לא הבנתי. מה זה אומר?‬
‫היית עם כל כך הרבה נשים בקולג'‬ ‫שאינך זוכר אותי.‬
‫את צוחקת עליי, נכון?‬
‫לא.‬
‫לא הבנתי. איפה נפגשנו?‬
‫אני זוכרת אותך.‬
‫מסטול, חי בפאר על כספו של אבא'לה.‬
‫אז זה כל העניין.‬ ‫-מה?‬
‫קנאה.‬
‫כלומר, את רצית אותי ואני לא רציתי אותך.‬
‫מה? אני רק אומר.‬ ‫-האמת שזה היה להפך.‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫כן, היית כבר עם מלורי,‬ ‫ולא יכולת להפסיק לרדוף אחריי.‬
‫לא יכולתי להפסיק לרדוף אחריך?‬ ‫אלוהים. את באמת מזבלת במוח.‬
‫בחיי.‬
‫לא חשבתי שתזכור. כל כך הרבה סמים.‬
‫כן, בסדר.‬
‫כדאי שתיישב את זה.‬ ‫-את מה?‬
‫אתה יודע מה קורה כאן.‬
‫כן. נכון.‬
‫אז מה, את אחת מאלו שרודפים אחרי אמבולנסים?‬
‫רודפי אמבולנסים?‬ ‫-כן.‬
‫זו סחיטה. אני עובד בחברה הרבה זמן.‬
‫אני נתקל בזה כל יום.‬
‫אנחנו נכופף את החברה הזאת.‬
‫תכופפו אותה?‬
‫זה מטורף, כי האמת היא ש...‬
‫הייתי שמח לכופף אותך.‬
‫אתה חושב שזה יעבוד? להעליב אותי?‬
‫עצם הנוכחות שלך מעליבה אותי ברגע זה.‬
‫תראה, המספר שלי בתוך מעטפה. בוא נדבר.‬
‫אתה יודע שאשתך לא תדבר ואבא שלך לא ידבר.‬
‫ולמה את חושבת שאני כן?‬ ‫-כי אתה יותר חכם מהם.‬
‫אתה המוח האמיתי מאחורי החברה הזאת.‬
‫אתה זה שמחליט.‬
‫אני מכירה אותך.‬
‫את לא מכירה אותי.‬
‫אתה מציג את זה כאילו היא מנהלת הכול‬ ‫אבל אתה עושה את זה.‬
‫הגיע הזמן שתגידי משהו הגיוני.‬
‫כן, אבל התפישה הרווחת היא‬ ‫שהיא המנהלת ואתה הכלבלב שלה,‬
‫והיא זו שמקבלת את כל ההחלטות.‬
‫כדאי לך להיפגש איתי.‬
‫נמצא פתרון, נבשר לציבור והיא תישאר בצד.‬
‫את בטח חושבת שאני בן זונה טיפש.‬
‫לא.‬
‫כמו שאמרתי, אני מכירה אותך,‬
‫ואני יודעת שאתה חכם.‬
‫שמחתי לראות אותך.‬
‫המספר שלי במעטפה.‬
‫נוכל להיפגש שלא לציטוט.‬
‫אני רוצה לשאול משהו.‬ ‫-כן.‬
‫איך היא נכנסה לשטח פרטי?‬
‫הייתה לה פגישה במשרד.‬
‫הייתה לה פגישה. אתה מאמין לזה?‬
‫שנינו יודעים שזה קשקוש.‬ ‫היא באה להגיש זימון.‬
‫אני...‬
‫אל תדבר, בסדר?‬
‫אתה מפוטר.‬
‫עכשיו עוף מהפנים שלי.‬
‫תן לי את זה. מטומטם.‬
‫לא, זה בסדר. זה הכול, תודה.‬
‫זאת הרגשה טובה.‬
‫סליחה, חומד, זה קר. אני...‬
‫שלום, אדוני.‬
‫איפה אשתי?‬ ‫-עוד לא הגיעה, אדוני.‬
‫היא בדרך כלל כבר כאן,‬
‫אז איפה היא?‬
‫אני לא יודעת, אדוני.‬
‫מצטערת.‬
‫ג'יליאן,‬
‫את יושבת ליד השולחן של אשתי. איפה היא?‬
‫היא נסעה לביה"ח‬ ‫לבקר את דודך ודודתך, אדוני.‬
‫למה?‬
‫דודה שלך הייתה מעורבת בתאונה.‬ ‫-אני יודע, ג'יליאן, אבל למה?‬
‫אני לא יודעת למה אתה מתכוון.‬
‫כן. בסדר.‬
‫אבל, אדוני?‬
‫מה?‬
‫רציתי להתנצל על מה שקרה הבוקר.‬
‫אז כן ניסית להפיל אותי.‬
‫לא, אני נשבעת שלא.‬
‫אשתי שלחה אותך לעשות את זה?‬ ‫-לא.‬
‫אז למה עשית את זה?‬
‫נוכל לדבר על זה מחוץ למשרד?‬
‫לא.‬ ‫-מה אם...?‬
‫מה אם מלורי תיכנס עכשיו?‬ ‫-לא.‬
‫לא, תעני לשאלה. למה עשית את זה?‬
‫האמת היא שהחלטתי‬
‫שאני כן רוצה לעשות את מה שאתה רוצה שאעשה.‬
‫לא.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמין לזה,‬
‫ואני לא מאמין לך.‬
‫זאת האמת.‬
‫אני רצינית.‬
‫כמה?‬
‫אני נשבעת לך שאני רוצה.‬
‫כן, בסדר.‬
‫שוב, אני מתנצלת.‬
‫- מספר לא ידוע -‬
‫הלו?‬
‫קימי?‬
‫סילבי?‬
‫היי, אחות קטנה.‬
‫מה קורה?‬
‫אני בסדר. מה שלומך?‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫קיבלת את הכסף ששלחתי לך?‬
‫לא.‬
‫מה קרה?‬
‫את יודעת שהוא לקח אותו.‬
‫טוב...‬
‫הצלחת להשיג את מדי המעודדת?‬
‫הוא לא מרשה לי להיות מעודדת.‬
‫למה?‬
‫את יודעת איך הוא.‬
‫בסדר, ו...‬
‫מה אימא אומרת?‬
‫בדיוק מה שהוא אומר.‬
‫כמובן.‬
‫טוב, אני...‬
‫אני אשלח עוד אז אל תדאגי.‬
‫תוכלי להשיג את מה שאת צריכה. בסדר?‬
‫תקשיבי, אהיה בת 18 עוד שנתיים,‬
‫ואוכל לבוא לגור איתך.‬
‫בטח שתוכלי.‬
‫זה יהיה אדיר.‬
‫תרשי לי לבוא, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן, אני ארשה לך לבוא.‬
‫אני רוצה לראות את הדירה שלך‬ ‫ואיך זה בשיקגו.‬
‫ממש יפה פה.‬
‫ויהיה לי חדר משלי.‬
‫יופי.‬
‫כדי שאוכל להסתלק מכאן.‬
‫כן.‬
‫סילבי, זה יהיה אדיר.‬
‫כן.‬
‫כבר אין לי סבלנות.‬
‫גם לי לא.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אני בסדר גמור.‬
‫את לא נשמעת בסדר.‬
‫אני בסדר, רק ישנתי.‬
‫אני עובדת במשמרות לילה עכשיו בבית החולים.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אתן לך לחזור לישון כי את עובדת כל הלילה.‬
‫וגם, סילבי,‬
‫אני אשלח עוד כסף אבל בהעברה.‬
‫אז לכי לצרכנייה עם אימא כשהיא עושה קניות,‬
‫וזה יהיה תחת השם שלך.‬
‫בסדר?‬
‫אני יכולה לנסות, אבל הם צופים בי.‬
‫תתרחקי ממנה קצת‬
‫כשהיא קונה כרטיסי גירוד או משהו.‬
‫קחי את הכסף ואל תיתני לפרנק, בסדר?‬
‫בסדר.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך. מאוד.‬
‫טוב, לכי לנוח. נדבר אחר כך.‬
‫סילבי, תיכנסי!‬
‫בסדר, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫שמי לינה נוריס וולטון.‬
‫אני עורכת דין, כאן בשיקגו.‬
‫הייתי זוכר אותך.‬ ‫-אם אתם מכירים מישהי...‬
‫את נראית ממש טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫אתה בסדר?‬
‫בסדר גמור.‬
‫בטוח?‬ ‫-מה העניין, ג'ולס?‬
‫כי כעסת על הפרויקט הקטן שלנו.‬
‫היא התקשרה לאשתי.‬
‫ואני יכול לטפל בזה.‬
‫אני רוצה שהיא תסבול.‬
‫אתה בטוח שאתה לא רוצה...?‬ ‫-לא, אני נהנה לשחק בה.‬
‫בסדר.‬
‫אני כל הזמן אומר לך לא ללכלך את הידיים.‬
‫מה כיף בזה?‬
‫אשתך רוצה לדעת מי זאת הייתה.‬
‫אני יודע שלא תגיד כלום.‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫יש לי אחת או שתיים שלא עושות מה שנדרש,‬
‫אז אתן לה אחת מהן.‬
‫בסדר.‬
‫כי היא יודעת להיות מרושעת.‬
‫זה בדיוק מה שאני לא מבין.‬ ‫-אתה כן.‬
‫דווקא אתה יודע הכי טוב.‬ ‫הכול עניין של תדמית מבחינתה.‬
‫לא, אני מבין את זה, רק ש...‬
‫היא לא חייבת להישאר איתך.‬
‫אבל היא כן.‬
‫כי כזוג, יש לנו יותר מניות.‬
‫זה העניין.‬
‫ואם נתגרש...‬
‫נקבל הרבה פחות.‬
‫עכשיו אני מבין.‬
‫ואם מדברים על תדמית, העובדה שנכנסת מהחזית,‬
‫זה לא נראה טוב.‬
‫על הזין. המדרכה הזאת שלנו.‬
‫בתור ראש האבטחה...‬
‫למה לא הרחקת אותם?‬
‫נראות.‬
‫לעזאזל עם זה, גבר.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫האישה ההיא שדיברה על בתה שחולה בסרטן.‬
‫"לא אכפת לך", כל זה. לעזאזל עם זה.‬
‫לא אהבתי את זה.‬
‫תזיז אותם משם.‬
‫זה בשלבים.‬
‫מה בשלבים?‬
‫אני רוצה לדעת כמה זה יגדל.‬
‫כל הזיבולים האלו...‬
‫מטופשים בעיניי.‬
‫רוי, הרוח שמכבה נר‬ ‫היא אותה רוח שמציתה שרפה.‬
‫אם ארחיק אותם בכוח, זה עלול להגיע לחדשות.‬
‫זו בעיה גדולה.‬ ‫כרגע, זה מוגבל לקהילת השחורים.‬
‫בסדר? זה מקומי.‬
‫ואתה, אתה צריך להיזהר.‬
‫הבנתי אותך.‬
‫אתה יודע מה? אני...‬
‫אני חושב...‬
‫להיפגש איתה.‬
‫עם לינה הפרקליטה?‬
‫אני חושב שאצליח לסדר את זה.‬ ‫-לא.‬
‫אני לא חושב שכדאי שתעשה את זה.‬
‫למה לא?‬
‫לא, אני פשוט חושב ש...‬
‫אתה צריך לתת לאביך ולמלורי לטפל בזה.‬
‫אני רוצה להבין.‬
‫אתה מתנהג כמו כולם וחושב שמה?‬
‫שאני לא שווה כלום?‬ ‫-לא.‬
‫לא. אני רק חושב שעדיף‬
‫שאבא שלך או מלורי יטפלו בזה.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫שום דבר.‬
‫רק שזה יהיה עדיף.‬
‫נראה לך שלא אוכל להתמודד עם זה?‬ ‫-זה לא מה שאני אומר.‬
‫מה אתה כן אומר?‬
‫אתה מנהל את המקום הזה. כן?‬
‫כן, נכון. אתה צודק. כן.‬
‫אני יודע את זה.‬
‫אתה יודע...‬
‫הדבר המטורף זה שהיא לא עושה כלום‬ ‫חוץ מלהיות יפה. זהו.‬
‫בדיוק כמו שאתה רוצה, נכון?‬
‫נכון מאוד.‬ ‫-רואה?‬
‫זהו. זה מה שאני אומר. בדיוק.‬
‫בסדר?‬
‫אם משהו יתפוצץ, מלורי תיראה רע.‬
‫ואז אתה תיכנס ותטפל בזה. זה מה שאני אומר.‬
‫ברור לך שאני יודע שאתה הראש.‬
‫כן, אני הראש באמת.‬
‫בדיוק ככה.‬ ‫-כן, נכון.‬
‫כן, נכון.‬
‫נכון.‬
‫לעזאזל, חכה רגע.‬ ‫-לאן אתה הולך?‬
‫אני צריך ללכת לשירותים.‬
‫רץ לשירותים כדי להתמסטל.‬
‫הילד הדפוק הזה.‬
‫בכית כל הזמן הזה?‬
‫אני בסדר.‬
‫בואי לכאן.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא נכון.‬
‫היא איננה.‬
‫כן.‬
‫עברנו הרבה דברים.‬
‫לא ככה.‬
‫אני יודע.‬
‫לא, אתה לא יודע.‬
‫אתה לא יודע.‬
‫היא היחידה שאהבה אותי חוץ מאחותי.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא, זה לא.‬
‫אתה לא מבין.‬
‫אחותי הקטנה ראתה‬ ‫איך אימא שלי משאירה אותי בחנות.‬
‫היא בכתה בטירוף כשאימא שלי הורידה אותי שם.‬
‫ריין ואחותי היו כל מה שיש לי.‬
‫ועכשיו כשהיא מתקשרת, אני משקרת לה.‬
‫אני אומרת לה שאני עובדת כאחות ושאני בסדר.‬
‫מה אני עושה?‬
‫את שורדת.‬
‫אני רוצה לעשות יותר מלשרוד.‬
‫האנשים האלו מטורפים.‬
‫אני רוצה לצאת.‬
‫לכן אנחנו צריכים להשיג את הכסף,‬ ‫כדי שנוכל לצאת מכאן.‬
‫זה לא יצליח.‬
‫תפסיקי להגיד את זה.‬ ‫-זה לא.‬
‫אז מה דעתך על זה?‬
‫בואי ניקח קודם את אחותך.‬
‫מה?‬
‫כן, אנחנו...‬
‫ניקח אותה קודם, ואם זה לא יצליח,‬
‫אז נחשוב על משהו אחר.‬
‫לא.‬
‫אם נעשה את זה, ניקח אותה אחר כך.‬ ‫-בסדר.‬
‫כי אנחנו צריכים להיות בטוחים.‬
‫רואה?‬
‫את חושבת שאת יכולה.‬
‫אני שונאת את כל זה.‬
‫אני יודע.‬
‫והוא לא אדם רע.‬
‫קימי.‬
‫מה?‬
‫ריין תמיד אמרה שאת רכה מדי עם האנשים האלו.‬
‫אני לא רכה, הוא רק...‬
‫הוא מזכיר...‬ ‫-הוא מה?‬
‫הוא מזכיר לי את סבא שלי.‬ ‫הגבר היחיד שהיה נחמד אליי.‬
‫הוא לא סבא שלך.‬ ‫-אני יודעת שלא.‬
‫כי סבא שלי לעולם לא היה משאיר‬ ‫את ריין בביה"ח.‬
‫השאיר את ריין בביה"ח?‬
‫סבא שלי היה מקיים את ההבטחה שלו.‬
‫איזו הבטחה?‬
‫הוא הבטיח לי שיבדוק מה שלום ריין.‬
‫הוא לא עשה את זה.‬
‫למה ביקשת מאדם זר?‬
‫כי ג'ולס שלח את בודי להכניס לי מכות‬ ‫כי לקחתי אותה לביה"ח.‬
‫אני לא רוצה לדעת את זה.‬
‫אתה בתוך זה עכשיו. ממה אתה מפחד?‬
‫את צודקת.‬
‫לעזאזל.‬
‫בואי.‬
‫בואי נתארגן ונשיג את הכסף.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה.‬
‫אנחנו נצא מכאן ונשיג את הכסף הזה.‬
‫צריך למהר.‬ ‫-מה קרה?‬
‫לחץ הדם שלה יורד.‬ ‫-תעשו משהו.‬
‫אנחנו עושים.‬
‫לא, רגע...‬ ‫-מר בלארי, בבקשה.‬
‫אמרת לי שאתה יכול להעביר אותה!‬
‫תישארי איתי.‬
‫תציל אותה.‬ ‫-עצור בצד!‬
‫כדאי מאוד שתציל אותה. כדאי שתציל אותה!‬
‫חומד.‬
‫אינה!‬
‫בוקר עמוס?‬
‫מה נראה לך?‬
‫טוב, זה רק יהיה יותר.‬
‫תשמע, הייתה לי פגישה ארוכה עם העו"ד.‬ ‫אני לא צריכה עוד עניינים.‬
‫חשבת שמשלמים לנו כדי לבוא לפה?‬
‫זה ויראלי.‬ ‫-כן?‬
‫האמת שכן.‬ ‫-זאת הבת שלי.‬
‫תגיד לה שאתה חושב‬ ‫שמשלמים לה כדי להיות כאן.‬
‫אימא?‬ ‫-היא חולה בסרטן.‬
‫מה עבר לו בראש, לעזאזל?‬
‫טוב...‬
‫הוא לא חושב.‬
‫את צריכה להשתלט עליו.‬
‫איך אני אמורה לעשות את זה, ג'ולס?‬
‫הוא אמר שהוא רוצה לדבר‬ ‫עם הפרקליטה ההיא, לינה.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫איזה אידיוט דפוק.‬
‫והוא רוצה שהעולם ידע‬ ‫שהוא מנהל את המקום הזה.‬
‫אתה יודע מה? אני...‬
‫כשהוא מסניף את הזבל הזה,‬ ‫הוא רק נעשה טיפש יותר ויותר.‬
‫טוב, התחתנת איתו.‬ ‫-אתה לא אמור להיות מודאג בגלל דוד שלי?‬
‫התקשרתי אליו.‬
‫הוא חזר אליך?‬ ‫-לא.‬
‫זה לא אומר לך משהו?‬ ‫-הוא יחזור אליי.‬
‫אתה נשמע בטוח בזה.‬
‫יש לנו עסקים משותפים.‬ ‫-כן?‬
‫אילו מין עסקים?‬
‫ענייני אבטחה.‬
‫אתה יודע שאם האישה הזאת תתעורר...‬
‫אני יודע.‬ ‫-אם היא תחיה ותתחיל לדבר...‬
‫איפה רוי?‬
‫הוא יצא לפני שעה.‬ ‫-כמה זמן הוא היה כאן?‬
‫לא הרבה.‬
‫מי הכלבה?‬
‫מה?‬ ‫-מי הכלבה שהוא דופק?‬
‫אני לא יודע אבל אשיג את המידע.‬
‫אני אשיג לך שם.‬
‫אם אימא שלך חושבת שכדאי שתישאר כאן,‬ ‫סביר להניח שזה טוב.‬
‫"לא אכפת ליׁ"‬
‫צ'רלס.‬
‫תקשיב.‬
‫אימא שלי לא רוצה שאחזור הביתה‬ ‫וזאת הבעיה שלה, לא שלי.‬
‫לא, אימא שלך חכמה יותר משנדמה לך.‬
‫אתה יודע משהו שאני לא?‬
‫לא.‬ ‫-וארני, אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫אז אני אצא הלילה לעשות חיים.‬
‫צ'רלס, חכה רגע.‬ ‫-תקשיב.‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה.‬ ‫-צ'רלס.‬
‫ואנחנו מדברים על זה.‬
‫בכל פעם שאתה כועס על אבא שלך,‬ ‫אתה יוצא ועושה דברים מטופשים.‬
‫תחזור לכאן.‬
‫תישאר איתי הלילה.‬ ‫-לו רציתי להיות איתך, הייתי חוזר.‬
‫אז תגיד לי לאן אתה הולך.‬
‫למה?‬
‫אולי ארצה ללכת איתך.‬
‫לא, כי אתה בארון ולא תבוא איתי.‬
‫אני לא בארון.‬
‫נכון, אתה רק שומר על פרטיות.‬
‫לא, אני רק לא רוצה...‬ ‫-וארני, תקשיב.‬
‫אני לא אוהב את זה, בסדר?‬
‫אני לא רוצה להישאר נסתר.‬ ‫זה מה שאבא שלי רוצה שאהיה.‬
‫אז תן לי...‬
‫כשתרצה להתחייב ולספר למשפחה שלי מה קורה,‬
‫אז אולי אשאר כאן איתך כל הלילה.‬
‫אבל לא הלילה.‬
‫בסדר.‬
‫טוב.‬
‫לא אכפת לי אם אתה כועס.‬ ‫-טוב.‬
‫אני אלך הביתה.‬
‫סיימת?‬ ‫-כן, סיימתי!‬
‫יופי.‬
‫לא, בן זונה, לא סתם סיימתי.‬
‫גמרתי עם זה באמת.‬
‫לך תזדיין, צ'רלס.‬
‫וארני.‬
‫מה?‬
‫אתה תחזור בשביל זה.‬
‫עכשיו עוף מפה.‬
‫אינה.‬
‫תישארי איתנו. קדימה.‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫מה קורה?‬ ‫-שלוש, שתיים, אחת.‬
‫- קריטי -‬
‫מה?‬
‫אני מצטער.‬
‫אתה מצטער?‬
‫אמרת לי שתוכל להעביר אותה.‬
‫טעיתי.‬
‫טעית?‬
‫כן.‬
‫אתה מכיר את אחי?‬ ‫-לא.‬
‫אתה מכיר את אחי?‬
‫לא.‬
‫נתת לה למות.‬
‫לא!‬
‫אדוני!‬ ‫-מה, לעזאזל?‬
‫זה בסדר!‬
‫את מכירה את אחי?‬ ‫-לא.‬
‫את מכירה את אחי?‬
‫לא, אני נשבעת...‬
‫תרגום כתוביות: דוד סבן‬