Pokud mě neznáte,
jsem Graham Hancock.
Existenci potenciální ztracené pravěké civilizace zkoumám
už přes 30 let.
Pokud by podle archeologů nějaká taková civilizace byla,
už by ji objevili.
S tím zásadně nesouhlasím.
Mé pátrání nyní pokračuje…
v části světa, kterou historici hledající původ lidstva opomíjí…
Nejstarší datum pochází z doby asi 13 200 let před současností.
…kde prozkoumáme nejzajímavější pravěké divy světa.
Je tu numerologie, matematika a astronomie.
Lze to považovat za ztracenou technologii.
A učiníme nové objevy.
Ty brďo.
To je nemožné.
Jako dítě jsem si vždycky říkal, že mi ta časová osa nesedí.
A přijdeme s novým radikálním návrhem.
Může se klíč k objevení ztracené civilizace z doby ledové nacházet tady?
V Americe?
STARODÁVNÉ APOKALYPSY AMERIKA
KAPITOLA I
Pátrání po našem původu
a počátcích naší civilizace
je zásadní pro to, co to znamená být člověkem.
Je to součástí lidské přirozenosti.
Pokud jsme přesvědčeni, že něco neexistuje,
nehledáme to.
Hledání těchto počátků mě zavedlo sem,
na neobyčejné místo Severní Ameriky.
Do White Sands.
WHITE SANDS NOVÉ MEXIKO
Je to země strohé krásy a podivnosti,
která tisíce let skrývá tajemství.
To je nyní odhaleno,
díky čemuž budeme muset přepsat dějiny Ameriky.
Až do 90. let panoval názor,
že uprostřed doby ledové migrovali lidé ze severní Asie na Aljašku
přes Beringův pevninský most.
Asi před 13 500 lety
prošli na jih rozmrzlým průsmykem, než se rozšířili po celé Americe.
KORDILLERSKÝ A LAURENTINSKÝ LEDOVEC
Tato verze byla uznávaná tak dlouho,
že stopy dřívější migrace lidí hledala jen hrstka archeologů.
Velmi dlouho panovalo přesvědčení,
že důkazy o přítomnosti člověka nebudou starší než 13 500 let.
Ukázalo se, že tento názor byl mylný.
Naprosto mylný.
Manažer národního parku White Sands David Bustos
tu začal pracovat v roce 2005…
PROGRAMOVÝ MANAŽER
…v naději sdílet svou vášeň pro tuto panenskou krajinu a faunu s ostatními.
Ale brzy se ocitl na stopě něčeho jiného,
co zpočátku působilo neskutečně.
V roce 2006 jsem slyšel, že se tu objevily stopy bigfoota.
A státní lovec kožešin tu našel naprosto úžasné otisky.
Podle jeho popisu měly 56 centimetrů na délku a 20 na šířku.
- Jo. - Co by to mohlo být? Bigfoot.
To se setkalo s kritikou. „Bigfoot neexistuje.“
- Ale já si říkal, že už jsem je viděl. - Jo.
A když jsme ty stopy prozkoumali,
našli jsme stopy po velkých drápech.
Tohle zjevně nebyl bigfoot.
Našel velkou stopu velkého pozemního lenochoda.
- Takže byly lenochodí. - Přesně tak.
Věděli, že ty otisky musí být velmi staré.
Pozemní lenochodové vymřeli před 11 500 lety.
David a jeho kolegové pak poblíž našli ještě větší otisky patřící mamutům.
Také dávno vyhynulým.
Některé stopy jsou až čtyři metry od sebe. To je neuvěřitelné.
Když se podíváš trochu blíž, uvidíš tu i amerického velblouda.
Někdy i divoké vlky.
Všechny tyto stopy jsou od megafauny,
obřích savců, kteří na konci doby ledové náhle zmizeli.
Mnohé jsou jen stlačený písek,
které pohřbily a tisíce let chránily vrstvy sedimentů…
než se znovu objevily vlivem eroze.
Mezi těmito pradávnými mamutími stopami spatřil David další zajímavé otisky stop.
Se svými kolegy se je rozhodl prozkoumat.
Ty stopy jsme očistili a všimli si jasného náznaku palce a paty.
- Lidské stopy? - Lidské stopy.
Ze stejného období, ve kterém tu byla megafauna.
To je vážně úžasné.
- Neuvěřitelné. - Ano.
Tyto zkamenělé stopy musely vzniknout v éře mamutů a pozemních lenochodů.
Nejméně před 11 500 lety.
A jsou jich tisíce.
Nálezy z White Sands jsou svým způsobem výjimečné.
Nejsou to nástroje
ani zlomené stehenní kosti z uloveného a zavražděného zvířete.
Jsou to lidské stopy. Naše stopy.
Přítomnost člověka tu v těchto stopách vidíme velmi podrobně a přímo.
Ale kdy přesně tu vznikly?
Jak staré ty stopy jsou?
Jejich přímé zpětné datování žádná technologie neumožňuje.
Správa národního parku se spojila s Americkou geologickou službou
kvůli hledání dalších důkazů.
A narazili na zlatou žílu.
Našli několik vrstev s otisky stop zvířat a člověka z dávné minulosti.
Mezi nimi byla pohřbena semínka vodních trav,
jejichž stáří se určit dá.
Výsledky byly ohromující.
Ty otisky stop tu jsou tisíce let,
něco mezi 21 000 až 23 000 let.
No teda.
Objev lidských stop ve White Sands
velkou měrou přispěje k pochopení osidlování Ameriky.
Sledujeme naprosto nezvratné důkazy,
že se lidé v Novém Mexiku nacházeli už v době ledové,
už před 23 000 lety.
Je to důkazem toho,
že tu člověk byl už dávno před rozmrznutím průchodu
mezi dvěma ledovci.
PŘED 22 860 LETY
Mění to historii Ameriky a také historii celého světa.
Jsou to lidé jako my,
ale jsou skryti za oponou času.
Naším úkolem teď je tu oponu zvednout
a obnovit spojení s našimi předky a dávnou minulostí.
Ty stopy mají zvláštní význam pro místní domorodé komunity.
Tento převratný nález s týmem konzultovala Kim Pasqual-Charlieová z Pueblo of Acoma.
Jaký vztah má kmen Acoma k této půdě?
Jak dlouho tu vaši lidé žijí?
Váží se k počátkům vašeho kmene nějaké legendy?
Ano. Podle legend pocházíme odněkud ze severu.
A z vyprávění předávaného z pokolení na pokolení víme,
že jsme postupně došli až sem.
A tady pak mí předci zůstali.
Na jihozápadě už jsme velmi dlouho.
Jo.
Pro Kim a její kmen
nejsou tyto otisky jen archeologické záznamy.
Ty stopy tu zanechali vaši předci.
Prý jste se na hledání několika z nich podílela?
Bylo to nepopsatelné.
Přišli jsme se podívat, kde se kdysi procházeli naši předci.
A položit ruce do otisků stop malých dětí.
Víte? Je to velmi emotivní.
- Je to… - Jo.
Omlouvám se, Grahame, ale…
Občas je mi z toho do breku.
- Pochopitelně. - Víte?
Ale po odhalení stop
je proces eroze, který je odhalil,
začne pomalu zahlazovat,
Tyto stopy, které jsou důkazem pradávné existenci vašeho lidu,
jsou křehké. Snadno mohou zmizet.
Za 50 let odteď
už ty stopy další generace možná neuvidí.
- Jo. - Ale ty příběhy nezmizí.
Náš příběh bude pokračovat.
Tato pustá krajina vnucuje otázku.
Proč by všichni ti lidé a zvířata migrovali právě sem?
Severní Amerika vypadala během doby ledové jinak.
Severní polovinu kontinentu pokrýval led.
A tato část Nového Mexika vypadala také jinak.
Tato rozlehlá poušť s ostrůvky křovin a větrem tvarovanými dunami
vypadá na první pohled nelítostně a tajuplně.
Ale pokud se přeneseme doprostřed doby ledové,
podmínky tu byly úplně jiné.
V pánvi Tularosa se nacházela obrovské sladkovodní jezero Otero,
které obklopovala vegetace.
Dávní mamuti, pozemní lenochodi a velbloudi
se k tomuto napajedlu vydávali kvůli trávě a listům stromů.
A jak nyní víme, lidé je následovali.
Stanovení stáří těchto stop byl složitý vědecký problém.
David a tým expertů shromažďovali vzorky přes deset let.
Ale když své nálezy v roce 2021 publikovali v časopise Science,
ne všechny reakce byly příznivé.
NOVÝ VÝZKUM ZPOCHYBŇUJE DATOVÁNÍ STOP
Cokoliv tak neobvyklého a jedinečného musíte podpořit spoustou vědeckých důkazů.
Metoda datování travních semen byla zpochybněna.
Ale tým své nálezy potvrdil pomocí vzorků pylu a sedimentů,
čímž své kritiky umlčel.
Je tu kolem stáří 23 000 let nějaké kontroverze ještě teď?
Dokud nebudete mít stroj času, jistotu mít nebudeme.
Ale když pomineme všechna data,
ty mamutí otisky stop tu pořád uvidíte
metr až metr a půl nad těmi lidskými.
A pod nimi jsou další mamutí stopy,
proto megafauna a lidé museli vedle sebe žít tisíce let.
Objev ve White Sands pomůže vyřešit
jednu z nejzáhadnějších záhad pravěku.
Náhlé vyhynutí megafauny z doby ledové
před 13 000 až 1a 000 lety.
Člověk podle archeologických nálezů všechna velká zvířata ulovil a pozabíjel.
Nevím, že by nějací lovci a sběrači svůj zdroj potravy dobrovolně pozabíjeli.
Ta představa,
že lidé způsobili vyhynutí megafauny, mi vždy připadalo dost bizarní.
Ty stopy dokazují,
že lidé a tato zvířata žili vedle sebe nejméně 10 000 let, než vyhynula.
Mnohem lepší vysvětlení
pro vyhynutí megafauny doby ledové je globální kataklyzma,
k němuž došlo v době před 12 800 až 12 900 lety známé jako mladší dryas.
Došlo k náhlému globálnímu ochlazení,
náhlému vzestupu hladiny oceánu
a podmínky pro život se na celém světě extrémně zhoršily.
Tomu říkáme starodávná apokalypsa.
Severní Ameriku to zasáhlo nejvíce, což může vysvětlit jak vyhynutí megafauny,
tak velké mezery v historii lidstva.
Ve světle těchto nových důkazů musíme příběh o osidlování Ameriky úplně změnit.
Archeologové otevírají oči a zvažují,
že tu člověk žil mnohem déle.
Tohle je jen špička ledovce veškerého poznání.
Podobně stará místa jako White Sands podle mě najdeme na celém jihozápadě.
Otevřeli jste dveře do minulosti, jimiž nikdo neprošel?
Jo.
K zásadní změně v přístupu nedojde ihned.
Až pod tíhou důkazů je stará teorie vyvrácena
a lidská mysl se otevře novým možnostem.
Stejné je to i v tomto případě.
Nálezy z White Sands jsou součástí něčeho většího,
něčeho globálního, co zkoumám přes 30 let.
Chceme-li rozptýlit mlhu nevědomí, která naši dávnou minulost halí,
musíme se podívat mnohem hlouběji a mnohem dál do minulosti než kdy dřív,
a to tady v Americe,
kde se nám časová osa pravěku s každým novým objevem vzdaluje.
Nové objevy…
které nesledují jen archeologové.
Takže, Keanu.
- Grahame. - Promluvme si o minulosti.
- Dobře. - Proč ti na ní záleží?
No, víš…
Byl jsem velmi zvídavé dítě.
A když jsem vyrostl,
začal jsem si pokládat základní otázku:
„Kdo jsme?“
Jo. Mě na této cestě už přes 30 let motivuje to,
že se chci dostat k nějakému zdroji.
Ke zdroji čeho?
Ke zdroji toho, kým jsme.
- A doba našeho vzniku… - Tu jsme určili špatně.
Proto pro mě ty stopy ve White Sands byly tak moc důležité.
Stáří 23 000 let je jen začátek. Dostaneme se mnohem dál.
Jo, mám stejný pocit.
Jsme na pokraji znovuobjevení naší ztracené minulosti.
A jistým způsobem se ten příběh odehrává v Americe.
To je vzrušující představa.
Podle mě něco hledáš, Grahame.
Abys tomu všemu porozuměl a mohl šířit osvětu.
Jo. Ohledně Ameriky je problematické to,
že mnoho kapitol naší minulosti bylo zapomenuto.
A mou rolí, ať už je jakákoliv,
bylo pokusit se některé tyto ztracené kapitoly najít.
Když o takové minulosti přemýšlím,
zní to zajímavě.
Rozhodně. Pro mě je minulost plná tajemství.
Nejde o to, co víme, ale co nevíme.
O neprobádaných oblastech. O neprozkoumaných možnostech.
Jo.
Důkazy musíme začít hledat tam,
kde bychom je dřív nehledali.
Během doby ledové byla severní část Severní Ameriky zmrzlá pustina.
Hledat musíme v tropickém pásu, u rovníku,
kde bylo pro život teplé, příznivé a vlídné klima.
Možná i v rozlehlé oblasti dlouho považované za archeologickou pustinu.
Která ale nyní začíná odhalovat úžasná tajemství o minulosti lidstva.
Tohle je Amazonský prales.
AMAZONSKÝ PRALES
Těchto více než 6 000 000 kilometrů čtverečních půdy
se stále nachází pod hustou klenbou větví.
Ta rozlehlá oblast
je obrovskou záhadou minulosti lidstva.
A postupně si uvědomujeme,
jak velká ta záhada vlastně je.
Archeologové desetiletí zastávali názor,
že v pravěku Amazonii obývaly pouze malé polokočovné kmeny lovců a sběračů,
kteří se značně podobají těm dnešním.
Ale podle mě je tento převládající názor mylný.
Vydávám se do západní Brazílie, do státu Acre.
Ten jako většinu Amazonské pánve dlouho pokrýval rozlehlý deštný prales.
Než se tu kvůli dobytčím farmám začaly vypalovat rozlehlé plochy.
Amazonský deštný prales je jak vzrušující, tak děsivé místo.
Jeho obrovská odlesněná část
je vyvíjející se moderní katastrofa bez snadného řešení.
Ale obnažení nových částí pralesa vedlo k něčemu naprosto nečekanému.
Setkám se s doktorem Alceuem Ranzim,
paleogeografem, který svou kariéru začal studiem amazonských zvířat z doby ledové.
Chce mi ukázat důkazy záhady, která zůstává nevyřešena dodnes.
- Ty jo! - Teda!
Horská dráha.
Shora je neustále probíhající zkáza pralesa nepřehlédnutelná.
Je vidět, kolik zalesněné plochy zmizelo.
- Opravdu hodně. - Jo.
Za 20 let všechny stromy zmizí.
Odlesnění celé toto plochy nám ale umožnilo odkrýt velké tajemství.
V roce 1986 letěl doktor Ranci nad touto oblastí,
když v tom zahlédl něco nečekaného.
Komerčním tryskáčem jsem letěl do Ria Branca.
Ano.
Seděl jsem u okna.
- Pozoroval jsem krajinu pod námi. - Ano.
A pak jsem uviděl velký kruh.
Bože. Co to je?
Ale letěli jsme moc rychle.
Zmizel.
Ještě si to neuvědomil,
ale během těch pár vteřin spatřil doktor Ranzi něco,
co by nemělo existovat, pokud jsou naše představy o Amazonii správné.
- Teda. - Jo.
Až 300 metrů dlouhé obří geometrické tvary
tvořené příkopy a nahromaděnou zeminou,
kterým se říká geoglyfy.
Fantastický tvar. Proboha.
Je fantastický. A obrovský.
Ohromné.
Naprosto ohromné.
Jo.
- Opravdu nádhera. - Nádhera.
Vidím čtverec obklopený oválem.
Podívej, další.
Ano. Jsou všude.
Všude.
Tady je další.
Zírám. Je to neuvěřitelné.
Tyto dokonalé geometrické tvary jsou viditelné jen z výšky desítek metrů.
A přesto je všechny vytvořili lidé, jejichž nohy se neustále dotýkaly země.
Vzbuzuje to ve mně obrovský respekt.
Jak mohli vědět, jak to bude vypadat ze vzduchu?
Je to silný zážitek.
Po celém světě jsem navštívil spoustu chrámu, pyramid a posvátných míst,
ale tady cítím něco mimořádného.
Něco velmi mimořádného.
Úplně mě to dojímá.
Dívám se na něco majestátního.
Jako by odhalili obraz Mony Lisy.
Viděl jsem něco, o jehož existenci jsem nevěděl,
a mělo to na mě obrovský emocionální dopad.
Jako by pravěcí lidé promlouvali přímo ke mně.
„Podívej, co jsme dokázali. Nepodceňuj nás.
Byli jsme vědci.“
Když jsi o těchto nálezech informoval archeology, jaká byla jejich reakce?
Řekl jsem to renomované archeoložce.
Ukázal jsem jí fotku,
a ona se zeptala: „Kde to je? V Amazonii? To není možné.“
Není to možné? Podívejte se na tu fotku.
- Pomozte mi, prosím. Nevím, co to je. - Ano.
Důkazy jsou nepopiratelné a rozkládají se na ploše velikosti Západní Virginie.
Nejdřív jsme si mysleli, že by mohlo jít o obranné valy.
Ale nemáme tu žádné důkazy války.
A prohlubně se nachází uvnitř, vodní příkopy to tedy nejsou.
A nic nedokazuje, že to kdysi byly osady.
Při pohledu na amazonské geoglyfy se spekulacím prostě neubráníme. Proč?
Jejich tvůrci nám nezanechali písemnosti s popisem jejich účelu. Ten je neznámý.
Kolik si myslíš, že se jich všude kolem nachází?
- Tisíce. - Tisíce.
- Dobře.
Vyvolává to spoustu otázek.
Jak staré tyto geometrické stavby jsou?
Jsou starší než Amazonský prales, který je dlouho skrýval?
Kolik lidí stálo za jejich vytvořením?
A jaké dovednosti museli tito lidé k jejich vybudování mít?
Nejde o nic nového. Ti lidé věděli, co dělají.
Nebyl to jejich první výtvor.
Rád bych znal jejich myšlenky, když tyto stavby vytvářeli.
- Jo. - Bylo to extrémně náročné.
Projekt stavby geoglyfů je neodolatelná záhada,
s níž si neví rady mnoho badatelů.
Zpět na zemi se setkáváme s profesorem Marttim Pärssinenem,
archeologem a antropologem z Helsinské univerzity,
který odpovědi po boku doktora Ranziho hledá už dvě desetiletí.
Očividně je to rozsáhlý úkaz,
nic v malém měřítku.
Úkaz dokazující znalost geometrie
a také vysokou míru organizace.
Podle mě ano, protože mnohé tyto útvary jsou složité. Velmi složité.
Jejich stavba musela být předem naplánována a připravena.
Po prozkoumání stovek geoglyfů
objevil profesor Pärssinen klíčový důkaz
určující typ společnosti, která ty stavby postavila.
Starověké vyvýšené cesty, které mnohé tyto geoglyfy spojují.
Tahle oblast je plná cest.
Lovci a sběrači nestaví cesty.
- Nepotřebují je. - Ano.
Mluvíme tu o společnosti s mnohem vyšší úrovní intelektu.
A se složitějšími mezilidskými vazbami.
Šlo o opravdu komplexní společnost.
Pokud se nepletu, tohle se v Amazonii nečekalo.
Ne, bylo to pro nás naprosté překvapení.
Aby o těchto stavitelích zjistili více,
tým profesora Pärssinena prováděl vykopávky poblíž geoglyfů,
včetně tohoto známého jako Tequinho.
Co jste tedy z hlediska archeologie v zemi našli?
U Tequinha jsme našli 40 000 úlomků keramiky.
Jejich stáří se odhaduje na 2 000 let.
Stáří samotných valů se odhaduje na 2 500 let.
Ale nalezená keramika byla nečekaně propracovaná.
Většinou jde o velmi kvalitní polychromovanou keramiku.
Polychromovaná keramika je pokročilá.
Ano, polychromovaná keramika už je výtvor vyspělé civilizace.
Tato různobarevná keramika nečekaně nápadně připomínala
jinou vzdálenou kulturu známou svými dobrými znalostmi geometrie.
Starověké Řecko.
Historici a archeologové obecně tvrdí,
že geometrii začali jako první využívat Řekové,
ale zřejmě to musíme přehodnotit.
Nejspíš máš pravdu.
Kultura těchto geoglyfů pochází ze stejné doby,
v níž v řecké kultuře probíhalo období takzvaného řeckého geometrického stylu.
STAROVĚKÉ ŘECKO – STAROVĚKÁ AMAZONIE
To, že dvě vzdálené kultury vyráběli umění s geometrickými prvky
a propracovanou keramiku zhruba ve stejném období,
se zdá být víc než náhodné.
Pozorovat souběžný vývoj dvou nesouvisejících kultur je fascinující.
Ano, přesně.
Nenaznačuji, že Řekové a Amazoňané byli v kontaktu.
Ale mohly obě kultury své vědomosti zdědit po mnohem starší civilizaci,
která dlouhou dobu putovala po světě a všude po sobě zanechávala vědomosti?
Archeologové to nyní vysvětlují takto.
„Podívejte, všichni přemýšlíme stejně, tak všichni vytváříme stejné předměty.“
A to, že je vyráběli ve stejné době v geograficky vzdálených oblastech,
vysvětluje stejný způsob myšlení.
Mně ale takové vysvětlení nestačí.
Při pohledu na ty vzory vidím, že mají společný základ.
Takové vzory se někde neobjeví úplně zničehonic.
Jak daleko do minulosti se v této oblasti můžeme dostat?
Existují nějaké důkazy,
že tato místa byla výjimečná ještě před vznikem těch geoglyfů?
To je velmi dobrá otázka.
Kopali jsme do hloubky jednoho metru a níže už jsme žádnou keramiku nenašli.
Ale pak jsem si všiml, že dřevěné uhlí je tam pořád.
Tak jsme kopali stále hlouběji,
nalezené vzorky jsme datovali radiokarbonovou metodou
a nakonec jsme zjistili, že mnohá tato naleziště
vznikla před více než 10 000 lety.
Proboha. Jsou opravdu prastará.
- Prastará, přesně tak. - Fascinující.
PŘED 2 500 LETY
Už před 10 000 lety, nedlouho po konci doby ledové…
PŘED 10 000 LETY
…měla tato místa pro své návštěvníky značný význam.
Tím se to celé vykresluje.
V jistém smyslu se tedy díváme
na nejnovější inkarnaci dlouhodobého spojení s půdou, je to dlouhodobý projekt.
Máme důkazy o vysoce organizované a sofistikované domorodé civilizaci,
která se nápadně podobá velmi vyspělé civilizaci.
K porozumění našich dějin lidstva je tento výzkum skutečně průlomový.
Musíme přehodnotit veškeré představy o pravěké Amazonii
a o pravěkých civilizacích.
Je to jeden z nejzajímavějších objevů posledních 100 let. Je opravdu jedinečný.
Ale tím naše práce nekončí.
Nyní víme o úkazu, o kterém jsme před 20 lety nevěděli.
Další otázkou je, kolik takových úkazů existuje?
Kolik takových valů existuje?
K dnešnímu dni bylo jen v oblasti Acre objeveno přes 1 000 geoglyfů.
Třináct kilometrů od letiště chce profesor Pärssinen objevit další
v neprobádané části pralesa poblíž geoglyfu zvaného Fazenda Cipoal.
Naše bádání se zastavilo na hranici lesa a nyní chceme vědět, co se skrývá v něm.
To, co se skrývá pod stromy, odhalí technologie, která vidí skrz ně.
LiDAR.
Pomocí tohoto systému se zbavíme veškeré vegetace
a vytvoříme model povrchu země.
Díky tomu uvidíme veškeré povrchové útvary.
S LiDARem uvidíte vše pod stromy, aniž byste jediný museli pokácet.
Deštný prales nemusíte ničit. Vlastně nic.
Do týmu se přidává Fabio De Novaes Filho,
který bude prales skenovat svým dronovým systémem LiDAR.
Bude se vznášet ve výšce 80 metrů.
GEODET
Na metr čtvereční zaznamená 100 až 200 výškových bodů.
To je výborné.
Model terénu bude velmi přesný.
Toto zařízení vysílá skrz listí laserové paprsky
a zaznamenává výškové změny.
Pomocí získaných dat pak vznikne 3D model krajiny,
který odhalí veškeré anomálie.
Tyhle drony změní celou archeologii.
Tým nyní zkoumá, co se nachází pod korunami stromů,
a já řeším jinou otázku.
Proč vůbec tyto geoglyfy vznikly?
Archeologické vykopávky nám žádné vysvětlení nenabízí.
Ale místní domorodí lidé uchovávali vědomosti a vzpomínky,
které význam těchto pozoruhodných valů pomáhají osvětlit.
U geoglyfu Jaco Sá se setkám s jedním z jeho správců.
Antônio Apurinã je z kmene Apurinã
a pracuje ve FUNAI,
v Brazilské národní agentuře pro domorodé obyvatele.
Počátky kmene Apurinã
jsou úzce spjaty s přírodou, se zemí.
Co si o těchto stavbách myslí lid z kmene Apurinã?
Jak je vnímáte?
Stojím na místě,
k němuž mám obrovský respekt.
Pro nás je to posvátné místo.
Nevzniklo kvůli válce nebo obraně.
Vzniklo jako kulturní stavba.
Pokud geometrické tvary nemají praktickou funkci,
obrovské úsilí k jejich vytvoření naznačuje důležitější účel.
Stopy možná najdeme v duchovních tradicích kmene Apurinã.
To, co vidíme tady,
je jakýsi kruh kmene Apurinã,
kde lidí tančí a uctívají padlé náčelníky, šamany,
důležité osoby z vesnice, které zemřely.
Toto místo považujeme za prostor,
kde se ocitneme,
až tento materiální svět opustíme.
Domorodé kultury po celé Amazonii do dnešního dne silně věří tomu,
že naše duše po smrti odejde
do posmrtné existence.
Tento názor panoval po celém světě
a k dopomoci duše do záhrobí byly vytvářeny nejrůznější stavby.
Tak například pyramidy.
Nevím o ani jedné pyramidě na světě,
která by nebyla spojována se smrtí
a posmrtnou cestou duše.
Obzvlášť patrné je to u starověkých egyptských pyramid,
ale stejně patrné je to u pyramid v Americe a Mexiku.
Je zajímavé od Antônia slyšet, že účel amazonských geoglyfů
mohl být před mnoha tisíci lety pro jejich první stavitele podobný.
Jsme zpátky na letišti a konečně zjistíme,
jestli náš LiDAR pod korunami stromů odhalil další tato posvátná místa.
Fabio, co jsi objevil.
Oblast jsme prozkoumali pomocí LiDARu.
A vidíte ty stromy?
Jo.
A teď…
No teda! Neuvěřitelné.
Ty brďo.
Překlad titulků: Tomáš Pikl