Korábban…
Pesztonkára lesz szüksége, így hát maga elkíséri Koreába.
Grace Cho vagyok az NIS-től.
Kövessen, kérem!
A CIA mesterkedik valamiben.
Jobb az elővigyázatosság!
Két napja van megkeresni a feleségemet, kitalálni egy tervet, és hazahozni.
És ha el mer árulni, minden, amit tudok, automatikusan nyilvánosságra kerül.
Owen?
Mi újság?
Apám Szöulban szolgált gyerekkoromban.
Yoo Jin volt a legjobb barátom. Első csók, meg ilyenek.
Csak rá számíthattam, amikor apámat felrobbantották.
Figyu, én csak szerettem volna megköszönni.
Azt vizsgálják, áthágtál-e belső szabályokat, és hogy segítettelek-e.
Ez a Port Louise-i iroda, az ügynöktemető. Itt szó sincs semmiféle akcióról.
Leváltja Dawnt Varsóban. Világítsák át a lányt, és mehet terepre!
Igen, uram!
- Lester érdeklődött az informátoraidról. - Mi a faszért nálad kérdezősködik?
Szükségem van egy ügynökére, és úgy véli, tudok rólad valamit. Ami igaz.
A túsz dél-koreai állampolgár. Oroszországban tartják fogva.
A francba!
- Ez meg mi volt? - Felszállunk.
- Micsoda? Mennem kell. - Bocs, nem lehet.
Hová megyünk?
Elcsevegünk a tálibokkal.
DOHA, KATAR
- Járt már Katarban? - Nem, uram.
De apám volt itt pár hetet az első kiküldetése után.
Az Al-Udeiden.
Vigyen neki szuvenírt!
Tizenkét éves koromban aknára lépett Helmandban.
Sajnálom.
Várjunk!
Ez a találkozó a tálibokkal felkavaró lesz magának.
- Miért nem szólt korábban? - Mert el kell végeznem a munkámat.
Azt mondta, itt találom a pasast, aki segíthet a túszügyben,
úgyhogy nincs időm érzelgősködni.
- „Érzelgősködni.” - Úgy van.
Ez igazán csodálatra méltó,
csak óriási baromság.
Semmit sem tehet, ha a teste megmakacsolja magát, higgye el!
A különleges erőknél sok társamat elvesztettem.
Az érzelmeink kurvára jönnek-mennek.
Annyit tehetünk, hogy kordában tartjuk őket.
Nekem évekbe telt megtanulni.
Szóval tudnom kell, hogy készen áll-e, mert négy amerikait kell hazahoznom,
és ha a traumája veszélyezteti a küldetést, itt marad az autóban.
- Ura leszek az érzelmeimnek. - Jó.
- Nem zavarja magát? - Mi?
Hogy ördögökkel alkudozik.
„Ördögökkel”?
Az angyalok nem éppen emberrablásban utaznak, Owen.
Jang Kyun!
KÉT HÉTTEL KORÁBBAN
Hallottad, amit mondtam?
Fizessem be a rezsit, és menjek el a rizsfőzőért.
Locsoljam a növényeket,
és ne faggassam Cho asszonyt a szomszédban a balfék fiáról.
Ezt csak én tettem hozzá.
Nem mondod komolyan!
Nem maradhatnál?
Ne kezdd ezt! Tudod, hogy mennem kell.
Hogy is van az az amerikai mondás?
„A távolság felszítja a tüzet.”
- Az lehetetlen. - Igen?
Ezt már nem lehet fokozni?
Ez most más.
Ez az út túl kockázatos.
Vigyázok magamra.
Ígérem.
Sokat fizetek a csopoknak a védelemért.
Hát ez nagyszerű!
A feleségem élete koreai maffiózók kezében van.
Nem! Most épp a tiédben vagyok.
Na figyelj! Segítesz bepakolni, vagy reggelit csinálsz?
Választhatsz.
De mindjárt éhen halok, drágám.
Mr. Wallace! Lord Bonner-Jones már várja. Kövessen!
Thomas!
Isten hozott Katarban!
- Oliver! - Szűzanyám!
- Jól van, elég is lesz! - Szépen kipofoztad a helyet.
Nos, igen. Valami hercegecske kezdte el felújítani,
csak rossz lóra tett az arab tavasz idején, és…
Aztán elnyertem kártyán.
Tökéletesnek tűnt titkos tárgyalásokhoz.
- Halifa itt van? - Igen, a földszinten.
Habár egy kicsit kivannak az idegei.
Az ISIS rajtaütött a konvoján az országból kifelé menet…
ISMERETLEN SZÁM
Ezer bocsánat!
Ő Owen. Elkísért, hogy beszéljen veled.
A barátok barátai a barátaim. Ön is a külügyön dolgozik?
- Nem. Ügyvéd vagyok a CIA-nél. - Aha. Ügyvéd.
- Az vagyok. - Hát persze.
De komolyan…
JK VAGYOK. VEGYE FEL!
Muszáj felvennem.
- Cső! - Ne jópofizzon! Megvan már a feleségem?
Azon vagyok. Van itt egy fickó, aki ismer egy fickót, aki talán segíthet.
Mint egy gagyi gengszterfilmben.
- Hívom, ha megtudok valamit. - Várjon!
Szájfuddin! Üdvözlöm! Köszönöm, hogy idefáradt!
Majdnem lemondtam.
A mieink összezártak. Az ISIS keményen nyomul keletről.
- Ha ez kitudódik… - Nem fog.
Igazán örülök, hogy rászánta magát a találkozóra,
mert őszintén hiszek benne, hogy megtaláljuk a közös nevezőt.
Akkor…
kezdhetjük?
Kérem!
Remek!
Beszélni kívánt velem?
Igen, csak…
A sok utazás. Kikészít a jetlag.
Értem.
De igen, arról lenne szó,
hogy segítenie kéne megtalálni egy koreai nőt,
akit Szahalinon raboltak el az oroszok.
Vagy úgy!
Mi az?
Az oroszok? Ez most eléggé rázós lenne.
A moszkvai barátom… már nem igazán a moszkvai barátom.
Közelebbi kapcsolatba kerültem a húgával.
A húgaival.
- Nem egyszerre. - Nem ítélem el. Ez valóban kínos.
De létkérdés, hogy segítsen. Nemzetbiztonsági ügy.
Mit tehetek, hogy valahogy mégis megszerezze az infót?
Semmit.
Ne már!
De ha lenne is rá mód, az…
fájdalmasan sokba kerülne.
- Megbocsátana egy percre? - Hogyne!
Elnézést!
- Többé ne merje kinyomni a telefont! - Kérdés.
Nem fura, ha a testőr otthagyja, akit véd,
amíg az illető az ellenséggel tárgyal?
Mi? Hol van?
A nejét keresem, de a hollétem csak összezavarná.
Az őr üzenetet ír valakinek.
Most meg füldugót tesz be. Fura, nem?
Egy testőrnek mindig minden érzékét használnia kell.
Egy fegyveres akkor tesz be füldugót, ha durrogtatás lesz.
Bakker!
Tom!
Vigyázzon!
A francba!
Ennyit a titkos találkozóról!
Sebesült!
Fedezékbe!
Ez nem jó.
Rajta, futás! Nem, erre! Gyerünk!
Jól van. Keressük meg Tomot, és segítsünk neki!
Ne! Tévedés! Vissza!
Mi a sakkfigurákat mozgatjuk, nem a táblán rohangálunk.
- Itt fogjuk várni, hogy megmentsenek? - Végre kezdi kapiskálni.
Ők azok.
Nézz körül bent, aztán gyere ki!
Vettem.
Tiszta.
Ilyen egy jó ügyvéd.
Hát itt van, uram!
Leszedtük az ISIS-harcosokat. Halifa megpattant.
- És nekünk sem ártana. - Igen.
MEGZSAROLVA
Szia!
Bocs, hogy csak így beállítok, de véletlenül ide kértem egy csomagot.
Aha, így is mondhatjuk.
Kicsit túltoltam a vásárlásterápiát.
Még mindig nincs új bútor?
Kimaxoltam a hitelkártyáimat. Owen meg hárítja a témát.
Hallom, tegnap este a Rubell Museumban voltál egy fiúval.
- Kitől? - Nem fogom kiadni.
De Washington pici város. Mindenki tud mindenről.
Jaenek hívják.
És nem „egy fiú”, hanem az ügyfelem.
Mi az?
A Rubellbe hordod ízléstesztre a kiszemeltjeidet.
Szóval? Alakul valami?
Nem. Profin kezelem.
De iszonyú sármos, vicces, jóképű, és folyton arra gondolok, hogy lesmárolom.
Ez még nem tilos Washingtonban. Utánanéztem.
Nem, de etikailag aggályos.
De eleget beszéltünk rólam. Hogy megy a lakótársvadászat?
Sehogy. Owen alig járt itt, mióta elmentél.
- Még mindig azt hiszi, hogy visszajössz. - Hát nem fogok.
Tudom.
És ne is!
Inkább próbáld ki az ürge 50 árnyalatát!
Ne sajnáld már magadtól a boldogságot!
Ha másért nem, legalább azért, hogy elfelejtsd Owent.
Jól vagyok.
És nyugi, nem kétlem, hogy Owen éppen egy másik nő életét teszi tönkre.
Ms. Salazar, hát itt van!
Mivel önnek nehezére esett felkeresni minket, eljöttünk mi.
Csukja be az ajtót! Üljön le!
Hogyne!
Miben segíthetek?
Szeretnénk tisztán látni.
Mennyire ismeri Owen Hendrickset?
Vagy három hete dolgozik itt? Talán négy? Szóval nem igazán.
Ettől függetlenül ezalatt az idő alatt is viszonyuk volt.
- Találkoztunk párszor, de lezártam. - Miért?
Csak.
Habár érdekfeszítő ez a társalgás,
nem értem, mi köze az elhárításnak a szerelmi életemhez.
- Semmi. - Hacsak nem egy árulóval járt.
Vádol valamivel, vagy vaktában lövöldözik?
Szóval Mr. Hendricks azért hívta fel önt Genfből az éjszaka közepén,
mert telefonszexre vágyott, vagy valamilyen munkaügyben?
- Erről jelenleg nem beszélhetek. - Mert érinti Hannah Copelandet?
Miután beszéltek, ön átment Mr. Hendricks…
illetve az ő lakásukra.
Tudta, hogy Ms. Copeland exét, Jeff Gilbertet,
kirúgták a Fehér Házból szivárogtatásért?
Nem. De nem értem, hogy jön ez ide.
Köze volt önnek Ms. Copeland felbukkanásához Genfben,
majd ezt követően a Ramstein légi bázison, miután Mr. Hendricks megsebesült?
Erre jelenleg nem tudok válaszolni.
Akkor most bűnügyi nyomozás zajlik ellenem?
Erre jelenleg nem tudunk válaszolni.
Azt ajánlom, legyen velünk teljesen őszinte!
Elkerülendő a gyanú árnyékát.
Értem. De jelen pillanatban nincs mit hozzáfűznöm az elmondottakhoz.
Rendben. Köszönjük az idejét!
És most mi lesz Halifával?
Az ISIS példát statuál vele, ha megtudják, hogy találkoztunk,
és akkor kezdhetek mindent elölről.
Alsó hangon hónapokat csúszhat a kimenekítés.
- Jó hírem van. - Na!
Felhívtam az orosz kapcsolatomat, és elsimítottuk az ügyet.
Hálából, mert megmentett.
Az emberem gyorsan körbetelefonált,
és kiderítette, hogy az oroszok nem raboltak el semmiféle dél-korai nőt.
- Mármint mostanában. - És hisz neki?
Biztosra mondta. És felárat kapott az őszinteségéért.
- És nem tudja, ki rabolhatta el? - Sajnos nem.
Nézze, most indulok Makaóba. Ha bármiben segíthetek,
hívjon fel!
Komolyan.
- Köszönöm! - Szívesen!
Thomas, egy élmény volt.
Túlzás nélkül mondom, melletted sosem unatkozom.
Én is odavagyok lordságodért! Gyere ide!
- Jól van, elég is lesz. - Oké.
Jól van, induljunk!
- Halló! - Megszereztem a kért infót.
Hogy a nő nincs az oroszoknál? Tudom.
Jó, de én azt is tudom, kinél van.
- Kinél? - Fizess, és elmondom!
VARSÓ, LENGYELORSZÁG
Megduplázom, és mondd el most!
Duplázd meg, és elmondom, ha megkapom a kurva pénzemet.
Hé! Megtenné, hogy kidob valahol Washington felé menet?
Nem.
Akkor itt elválnak útjaink.
Bátran viselkedett, Owen, de van pár megoldásra váró problémája.
Igen, uram.
Vigyázzon magára! Minden jót! Húzzunk innen a picsába!
Tegnap kinyírtak jó pár orosz maffiózót egy sztriptízbárban.
Valami tipp, hogy ki lehetett?
- Kitchens. - Hahó, cimbi!
Oda kéne adnod 200 rugót Nicskának kápéban, de azonnal!
Egy: baszd meg, és kettő: nem! A hátam mögött ígérgetsz az ügynökeimnek?
Rájött, hogy nekem kell az infó, és felhívott.
Ilyenkor tedd le, és hívj fel!
Nincs most időm ilyesmire.
Ha továbbra is durcizol, majd megkér rá az igazgató.
Csak blöffölsz.
Nem.
Jó. De akkor is jössz egy informátorral.
Beszéltem Dawnnal. Nemsokára összeköt valakivel, becsszó!
De figyu! Sürgősen kéne az infó Nicskától!
Elintéznéd, légyszi?
Rajta vagyok.
Hogy a francba lett Owen megtűrt páriából az igazgató puszipajtása?
Talán sehogy.
Nem? Talán annyira gázos,
hogy az igazgató feláldozza egy még gázosabb ügy megoldásáért.
Mindenesetre most el kell basznom egy tonna kápét Nicskára.
Hol vannak az igénylőlapok?
Szép karriert futsz be.
CIA-s ügyvédből Owen csicskája lettél.
Esetleg az én ruháimat is elhozhatnád a tisztítóból.
Ez a sziget konkrétan a semmi közepe.
Jól elástak.
PORT LOUIS-I IRODA
Találd ki, ki hívott tegnap!
Hendricks.
Él is virul, miközben kurvára halottnak kéne lennie.
- Ilyen nehéz megölni egy ügyvédet? - Ez van, ha külsősöket bízol meg.
Ha nem félsz, hogy rád verik, kinyírom én.
Ne! Most várunk.
Nem akarom, hogy gyanakodjon.
Mit keres Koreában?
Nem tudom. Őt is félreállították, amíg nyomoz az elhárítás.
- Mi a faszt keres megint terepen? - Talán megegyezett az elhárítással.
- Feldobott. - Akkor már bilincsben lennék.
Nem. Egyezséget kötöttünk.
- Megnemtámadási szerződést. - Amit felrúgtál, mikor az életére törtél.
Csak úgy lehetek biztos benne, hogy kussol, ha kinyírom.
Ha nem lenne ilyen jótét lélek, ő is megpróbálna megölni.
- Gilbane. - Várom a forrásokat.
Már hívtak Langley-ből. Igyekszem.
Owen is megsürgetett.
Nem ő a főnököm.
Ő csak átadta az üzenetet.
A helyedben barátokat szereznék, nem ellenségeket.
Barátkozni akarsz, Lester?
Nem, de nincs energiám ellenségeskedni.
Kell valami eredmény, hogy mehessek vissza ügyvédnek.
Senki sem akar ügyvéd lenni. És ne játszd a hülyét!
Abból az irodából egyenes út vezet Moszkvába.
Ahogy mondod.
Így van.
Szóval ha vannak még terveid a CIA-nél, add meg a kellő tiszteletet!
Nincs ötleted, mit keres Hendricks Koreában?
Erről most hallok először.
Úgy tudtam, egy íróasztalhoz kötözték Langley-ben.
Szerezz nekem egy rendes informátort, vagy panaszt teszek az igazgatóságon!
Hallottad? „Rendes informátort?”
- Hendricks mesélt neki a svindlidről? - Mindenképp ki kell derítenünk.
Akcióba lendülünk.
- Azt mondtad, várunk. - Változtak a harctéri körülmények.
Taktikát váltunk.
Mire gondolsz?
LEJÁRATI DÁTUMOK LESTER
IGÉNYLŐLAP ÖSSZEG: 200 000 DOLLÁR
Szóval már moszkvai irodavezető akarsz lenni?
Tutira jobb meló, mint Owen csicskásának lenni.
Azt nem gondoltam komolyan.
- Nem véletlenül hagytad ott a terepet. - Hát most visszatértem.
Új esélyt kaptam, hogy nagymenő legyek, és élek vele.
- Szia! - Szia!
- Találkozónk lenne, vagy… - Nem.
Hoztam pár nyomtatványt, amit alá kéne írnod, de ráér.
Jaj, semmi gond, csak…
Magamra kapok egy nadrágot.
- Kerülj beljebb! - Köszi!
Igazság szerint a londinert vártam.
Kértem pár törölközőt.
Ja, és bocs, hogy így rád török…
Azokról lenne szó?
Igen.
Másról is akartam veled beszélni.
Egy…
összeférhetetlenségi probléma merült fel.
A céged leült tárgyalni egy versenytársammal?
Az OIDA tapogatózott Washingtonban, de…
Semmi ilyesmi.
Rólam van szó.
Én vagyok a gond.
Szeretnék többet veled lenni,
mint amennyit helyénvaló lenne megbízó és jogász között.
Jó, hogy felvetetted,
mert én is ezzel a dilemmával küzdök.
Szerinted mit tegyünk?
Hát…
Várom a javaslataidat.
Én úgy látom, két lehetőség van.
Az egyik, hogy tartjuk a távolságot,
és a kapcsolatunk továbbra is szakmai jellegű marad.
És mi a másik?
Derítsük ki!
HANNA_ESQUE_ SELYEMLEPEDŐK #FOURSEASONSÉLET
JANUS HOL VAGY?
OWEN ÚTON VISSZAFELÉ. MOST LANDOLUNK.
- Helló! - Baszki!
Mit keres itt?
Hivatalosan?
Újra bepoloskázom a szobáját, mivel a korábbiakat lehúzta a vécén.
- Maga volt? - Mi?
- Maga húzta le a poloskákat? - Persze.
És újakat telepített.
Nyilván, de még nem aktiváltam őket. Ahogy az előzőket sem.
Az meg mi?
Tízezer dollár. A BTS-jegyeket nem sikerült megszerezni.
Viccel? A kormány nem tudott jegyet…
Hozzá sem érek. Látszatból sem.
Akármit csinál,
Grace eredményeket vár.
Mondjon valamit, amit átadhatok neki!
Nem ártana egy hihető indok a koreai útjukra.
Akkor találjon ki valamit!
Bármit, amitől egy időre megnyugszik.
Mert magának még van egy jó hete,
mielőtt visszahozzuk a nejét, vagy belebukik ebbe a szarba.
Közben a főnökömnek elő kell állnom valami valós NIS-infóval.
Ebben állapodtunk meg.
Abban állapodtunk meg, hogy szart sem csinálok,
amíg nem látok előrelépést a nejem ügyében.
Oké! Csillapodjon!
Owen hamarosan itt lesz a friss hírekkel.
És nem tudom,
milyen megható sztorival palizta be, de az tuti, hogy ő odateszi magát.
CHO IGAZGATÓHELYETTES: HOL VAN? HENDRICKS VISSZATÉRT.
Mennem kell.
Menjen csak! Nézzen be bármikor!
Úgy lesz.
Csak hülyéskedtem.
Tisztelt utasaink!
Üdvözöljük önöket Szöulban…
Hahó, fiúk!
Hogy vannak ma este?
Segítsen megérteni!
Egy napot sem töltött Szöulban, mielőtt visszarepült Washingtonba.
Majd két napra rá újra itt van.
Csakhogy nem Washingtonból érkezett, hanem Katarból.
Még sincs nyoma, hogy Washingtonból Katarba repült volna.
Ne is mondja! Rémes ez a sok utazás. Kikészít a jetlag.
Nem a jetlag a lényeg.
Hanem az, hogy hazudik.
Nem hazudok.
A HR-ügyben, amit vizsgálok,
bizalmas természetű beszélgetéseket kell folytatnom Langley-ben.
A szálak Dohába vezettek egy magas rangú CIA-alkalmazotthoz.
Egy C-130-as géppel mentem.
A szokásos spórolás. Tudja, hogy megy ez.
Nem mondhatnám.
Sőt, hajlandó lennék komoly erőforrásokat áldozni arra,
hogy kiderítsem, nem fedett hírszerző ügynök-e.
Mert jelen állás szerint
nagy kedvem lenne kiutasítani önt.
De nem ma, gondolom.
Ugye? Mert ügyvéd vagyok,
és nincs bizonyítéka, ami ezt cáfolná.
Úgyhogy most távoznék.
Azt nem kétlem.
A PSYOP-ot, vagyis lélektani hadviselést bajos törvényes keretek között végezni.
OWEN MUNKAHELYI
- Owen? - Walter vagyok.
Uram! Miért Owen irodájából hív?
Nem hívtam.
Nem is beszéltünk.
Miről nem beszéltünk?
- Az elhárítás útban van önhöz. - Bassza meg! Most?
Mindjárt ott lesznek. A biztonsági szolgálattal.
A Meladze-üggyel kapcsolatos nyomokat keresnek.
A maga helyében renddel várnám őket.
Igenis. Leteszem. Köszönöm, hogy nem hívott!
Max Meladze zsarolási ügye ma fordulatot vett,
amikor kiderült, hogy van egy szemtanú…
Gyerünk már!
AMELIA&ANDERSON_524231 TITKOSÍTÁS…
Ms. Salazar!
TÖRÖLNI KÍVÁNT FÁJLOK VÉGLEGES TÖRLÉS
Késő van, már megbocsássanak!
Nézzék az autóban és a garázsban is!
Mi ez az egész?
Azt csiripelték a madarak, hogy engedély nélkül ad interjúkat
az otthonában.
Szerettük volna megnézni.
Félrevezették önöket. Berendeztem egy házi hírstúdiót a vendégszobában,
ahol gyakorolhatom az interjúzást, ha a jövőben, miután kiléptem a CIA-től,
alkotmányos jogommal élve, tévés személyiségként keresném a kenyerem.
Valóban kissé fura, de nem ütközik az ügynökség szabályaiba.
Az talán nem,
de a titkosított dokumentumok magáncélra történő használata igen.
Nem történt ilyen.
Sosem tenném.
Egyszer sem hívta ide Mr. Hendrickset, hogy gyakoroljanak?
Nekem is lenne pár kérdésem.
Az a dolguk, hogy leleplezzék a CIA-be beépülő árulókat, nem?
De.
Mégsem tudták, hogy Max Meladze lebuktatott egy Xander Goi nevű ügynököt.
A nő profi szélhámos volt.
Ezért verte át a poligráfot?
- Ez óriási mulasztás. - Megbüntették a felelőst.
Hogy elvigye a balhét maguk helyett?
Ezért ilyen buzgók? Vagy még rosszabb?
Egy összeesküvés részei,
hogy átverjék az ügynökséget egy elbaltázott akcióval kapcsolatban?
Ami onnan indult, hogy nem tudtak elkapni egy beépült kémet.
Ez nem több, mint alaptalan vádaskodás.
Puszta spekuláció.
De a nyomozásuk komolyságát látva
kötelességem jelentést írni a főtanácsosnak,
melyben kitérek az elhárítás összes fiaskójára,
amik megágyaztak a Meladze-fiaskónak.
Erre semmi szükség.
Elvárják, hogy alaposak legyünk.
Azt hiszem, itt nincs több látnivaló.
Kollégák!
Fejezzék be a munkát! Elmegyünk!
Egyelőre.
Mit parancsol?
Fussunk neki újra a múltkori összefutásunknak!
Mondjuk egy sört.
Owen!
Visszajöttél?
Ja. Megígértem.
Mi az?
Semmi, csak nagyon hasonlítasz apádra.
És mi dolgod van Szöulban? Valami munkát említettél?
Igen. Egy ügyfél miatt jöttem ide.
Ügyvéd vagyok.
Te?
Tudom, elég hihetetlen.
Őrület! Bár remekül értettél hozzá, hogyan dumáld ki magad a bajból.
És bele is.
Baromi furcsa az élet.
Ügyvéd lettél, én meg jattért gürizek, várva, hogy befusson a bandám.
Hogy hívják a bandádat?
Most éppen nincs se nevünk, se énekesünk.
- Apáddal mizu? Megvan még a halászhalója? - Már nem sokáig.
Nehezebb manapság pénzt keresni, mint régen.
És te milyen ügyvéd lettél?
Tutira nagymenő, ha ide-oda repkedsz a világban.
Sajnos nem.
Az állami szférában dolgozom.
Ne bagatellizáld el a kedvemért!
Nyilván tökre rendben vagy.
Baromira nem vagyok rendben.
Kicsit sem. Sőt, mondhatni…
- Jelenleg padlón vagyok. - Mi a baj?
Minél jobban próbálom kézbe venni az életemet,
annál kevésbé sikerül.
Viszont ma a Thapkol parknál jártam.
Emlékszel még? Ott voltál te is anyukámmal.
Persze hogy emlékszem!
Azt mondtad, minden rendben lesz.
Tizenkét éves voltam.
Akkor még hittem benne.
Az az én mobilom?
Folyton pittyegett.
Le akartam némítani, nehogy felkelj rá.
TERENCE SZIA, BÉBI! VACSI?
Elolvastad?
Na jó.
Őszinte leszek,
megakadt a szemem a „bébin”.
Ki az a Terence?
Egy másik zakkant ex?
A legjobb barátom.
És inkább Harry Styles az esete.
Aggódnom kéne, hogy féltékeny típus vagy?
Egy kicsit sem.
Jó, általában nem.
De…
Nem egyszer voltam már vigaszpasi, és eléggé megviselt.
Szóval,
hogy még őszintébb legyek, megláttam ezt a „bébit”,
és féltem, hogy Owen küldte.
- De annak már vége, ugye? - Igen.
Egyszer és mindenkorra.
Ami Owen és a nők viszonyát illeti, már azelőtt vége, hogy elkezdődne.
Rendben.
Meg tudod valaha bocsátani,
hogy egy pillanatra kételkedtem benned?
Nem hiányzik egy tapadós pasi, és nem tudok senkiben vakon bízni.
Szóval ha őszinteség helyett féltékenykedsz, akkor ez nem fog működni.
Jogos.
Maximálisan. Pillanatnyi gyengeség volt.
Rád vetítettem a korábbi csalódásaimat, de többé nem fordul elő.
Esküszöm.
Rendben.
- Rendben? - Rendben.
- Tényleg? - Igen.
És most…
szeretnék a kedvedben járni.
Szóval, mire vágysz?
Reggelire.
Jó.
Oké.
VARSÓ LENGYELORSZÁG
- Biztos, hogy nem követtek? - Biztos.
Az ott a pénzem?
Ha még egyszer CIA-ügyvédekkel egyezkedsz a hátam mögött,
csúnya vége lesz.
De bevált. Megkaptam a pénzt.
Hol van a koreai nő?
Azt nem tudom, csak azt, hogy kinél.
A jakuzánál.
Ez fel kell vennem, bocsi!
Hali!
Hívj vissza egy vezetékes számról!
Figyu, van vonalas telefonotok?
Ja, ez pont jó lesz.
Bocs!
- Cső! - A nő a jakuzánál van.
Mármint a japán maffiánál?
Igen.
- Vagyis Japánban tartják fogva? - Gőzöm sincs.
Ez minden, amit tudok.
Köszi!
- Minden rendben? - Fogalmam sincs.
Mostanában gyakran előfordul.
Merre van a mosdó?
Hátul.
Máris jövök.
Baszki!
Mikor akart szólni, hogy visszajött?
Kurvára rám hozta a parát.
Magának ez valami vicc? Nekem dolgozik.
Tönkreteszem a CIA-t, ha úgy látom, hogy szórakozik.
Értem, hogy ideges,
de kilenc óra repülés után két órán át vallatott a főnöke.
Kellett egy ital, meg némi pihi.
Maga szerint a nejem kap pihenőt az oroszoktól?
Nem, mert nem náluk van, hanem a jakuzánál.
Ez biztos?
Igen. Bízom a forrásomban.
Többnyire. De nem tudja, hova vitték.
Én tehetek róla.
Mi?
Mit csinál?
Mi folyik itt?
Bocs, de mennem kell!
Ki ne szálljon!
Hazudtál.
Mi? Dehogy!
Mit keresünk itt?
Válaszokat.
Hé! Lassítson egy kicsit! Megértem, hogy kiborult, de nem kell…
Miért csinálod ezt? Ne hülyéskedj már!
Azt mondtad, hogy az oroszok rabolták el a feleségemet.
- Ők voltak! - Kussolj, te görény!
Beszedted tőle a védelmi pénzt, aztán feldobtad a jakuzának!
Nem igaz!
Melyik klánnak?
Lehajítsalak?
- Várj már! - Halljam!
- Elárulod végre? - Várj már! Oké!
Jól van, elmondom.
Yamazaki klán. Kelet-Oroszország a területük.
- Hová vitték a feleségemet? - Azt én sem tudom.
Tényleg nem, esküszöm!
Esküszöm!
Bassza meg!
- Ennek mi értelme volt? - Eljárt volna a szája.
Miért a maga hibája, hogy a jakuzánál van a neje?
- Ne most! - De! Most!
- Ismeri a mondást, hogy „kövesd a pénzt?” - Naná!
Ez a hírszerzés lényege.
De a módszer elég körülményes, és egyre nehezebb,
úgyhogy legyártottuk a saját pénzünket.
Egy kriptovalutát?
Igen. A kódba rejtett nyomkövetővel.
Az volt a legnagyobb kihívás,
hogyan érjük el, hogy a terroristák és a bűnbandák is használják.
A felesége kenőpénze?
Igen.
A javaslatomra az ő szervezetén keresztül juttattuk el a pénzt az ellenségeinkhez.
Várjunk! A szolgálatok nem használhatnak civil szervezeteket álcaként.
- Így van. - A neje mégis belement?
Nem tudott róla. Biztonságosabb volt így.
Azt hittem, sosem jönnek rá, hogy valami nem stimmel a pénzzel.
De ha a jakuza rájött, és visszakövette a neje szervezetéig…
Akkor óriásit tévedtem.
És én még bedőltem magának!
„Ő a mindenem. Életem egyetlen értelme.”
Szánalmas balfasz vagyok.
Önzetlennek hittem.
- Aki az életét adná a szerelméért. - Így van.
Persze, csak pont maga küldte a vágóhídra!
Most valószínűleg egy pincében kínozzák, olyan információkért, amikről nem is tud.
Maga miatt!
Élete szerelme miatt.
Mi a faszt tud maga az szerelemről? Szinte még gyerek.
Annyit tudok, hogy feláldozni a feleségünket a karrierünkért, az nem az.
Remélem, megtalálja nélkülem, mert én végeztem.
Dehogy végzett.
Vessen meg, ha akar,
de a 20 évnyi közös titkok úgy tekerednek a nyaka köré,
mint egy póráz.
Igen? A főnököm le sem fogja szarni,
ha elmondom, hogy az NIS létrehozott egy lenyomozható kriptót.
Maga barom! A CIA is benne volt!
Kamu.
És hogy még csúnyább legyen az ügy,
a közösen létrehozott kriptót
egyre több civil használja,
vagyis a kormánya nemcsak rosszfiúk után kémkedik,
hanem hétköznapi amerikaiak után is, ami azt jelenti, hogy a CIA
minden követ meg fog mozgatni, hogy ez a titok soha ne derülhessen ki.
Szóval,
ha azt mondom, ugorjon, maga azt mondja…
Mondom, ha azt mondom, ugorjon…
Mi a faszt csinál?
Átveszem az irányítást.
A feliratot fordította: Tóth Márton