‫סליחה.‬
‫- הסמוראית כחולת העין -‬
‫מהר יותר, הם עומדים להתחיל!‬
‫קדימה. זה יהיה מרחץ דמים. מהר.‬
‫דו־קרב?‬
‫דו־קרב עד המוות.‬
‫חתימת הצייר.‬
‫ללא רבב.‬
‫שאמצא לנו פונדק ללילה?‬
‫לא. אני צריכה בית בושת.‬
‫מאסטר.‬
‫מאסטר?‬
‫את יודעת מה עושים בבתי בושת, נכון?‬
‫מאסטר?‬
‫כאן.‬
‫ברוך הבא, אדוני. ברוך הבא.‬
‫אנחנו שמחים שבחרת בנו מבין כלל האפשרויות.‬
‫האם קבעת במקרה תור?‬
‫מדאם קאג'י היא הבעלים כאן.‬ ‫אני רוצה לראות אותה.‬
‫הלקוחות של מדאם קאג'י‬
‫מזמינים תור חודשים מראש.‬ ‫אם אתה מעדיף נשים מבוגרות יותר,‬
‫אנחנו מספקים שירות לכל טעם.‬
‫הטעם שלי הוא להיפגש עם מדאם קאג'י.‬
‫אתם יכולים לחכות פה.‬
‫יש לך כסף?‬
‫רינגו, זה ייקח קצת זמן.‬
‫אם אתה רוצה לחקור את הנמל…‬
‫מתלמד צריך להישאר עם המאסטר שלו.‬
‫ילד רע.‬
‫תחזור הנה.‬
‫אם זה לטעמך,‬
‫יש לנו אימהות אחרות שיארחו לך לחברה.‬
‫ביקשתי את מדאם קאג'י.‬
‫קניתי את החוזים שלכן.‬
‫נתתי לכל אחת מכן מקום כאן.‬
‫אתן חושבות שהרווחתן את מקומכן השבוע?‬
‫כן?‬
‫ידיים!‬
‫להיות בחיים זה להתעורר‬ ‫ולעשות דברים שאת לא רוצה לעשות,‬
‫אחרת אל תטרחי להתעורר.‬
‫אני אוהב כשאת סוטרת להן.‬
‫מישהו רוצה לראות אותך.‬
‫אמרתי, "לא, תודה" לחברה.‬
‫האדון ביקש אותי.‬
‫מדאם קאג'י?‬
‫אני מבינה שאף אחת מהבנות שלי‬ ‫לא משכה את תשומת ליבו של האדון.‬
‫אם הוא מחפש בנים, הוא רק צריך לבקש.‬
‫סמוראים מפורסמים רבים‬ ‫מעדיפים את האבקן על פני האקדח.‬
‫"בית התה של מדאם קאג'י"‬ ‫ידוע במתן שירותים מוזרים.‬
‫כל מה שרצוי אינו מוזר.‬
‫כל אישה יכולה ללמוד גילוף בעץ‬ ‫ולשלוט ב־12 וב־20 התנוחות.‬
‫אני מציעה את מה שהלב הנדיר חושק בו.‬
‫גברים חזקים באים לכאן‬ ‫כדי להיות חלשים, לא ממוקדים.‬
‫הם עושים צחוק מעצמם.‬
‫אני מקווה שהאדון‬ ‫הוא לא אחד מהסמוראים הנזירים‬
‫שאכפת להם רק מהחרב.‬
‫כתוב, "כדי לשלוט בדרך הקרב,‬
‫"על אדם להכיר את כל סוגי האמנות", לא?‬
‫סקס ואמנות?‬
‫האדון פעל בחוכמה כשחיפש אותי.‬
‫בוא.‬
‫יש אמנות בסקס, כן.‬
‫אם נעשה נכון, הוא יכול להיות סוג של סגידה.‬
‫הניצן מכבד את האל בלבלוב.‬
‫חלקם פורחים לשמש, חלקם לגשם.‬
‫תראה.‬
‫מה זה?‬
‫חלון. מראה.‬
‫תשוקה היא מעבר לצורך של המטרה שלי.‬
‫אם אתה אוחז רק בחרב, האם אתה אדם או שד?‬
‫"העולם הצף."‬
‫ככה קוראים למגורי התענוגות.‬
‫המקום שצריך לבוא אליו כדי להגיע לגן עדן.‬
‫אדם יכול להתעלות רק אם הוא מוכן להתרומם.‬
‫להתכחש לתשוקה זה לחתוך פינה מליבך.‬
‫לקטוע איבר ועדיין לצפות להילחם נאמנה.‬
‫הוא היה כן בתשוקתו.‬
‫זה לוחם חרב שמכיר את צורת נשמתו.‬
‫עכשיו תגיד לי מה אתה רוצה.‬
‫כל מה שרצוי אינו מוזר.‬
‫אם האדון לא יכול להביע את רצונו,‬
‫אולי הוא מעדיף לכתוב אותו.‬
‫איך אתה מכיר את השם הזה?‬
‫אבייג'ה פאולר.‬
‫מוזרויות.‬
‫הטעם של פאולר מתועב.‬
‫נדרשת מומחית לבחירת בידור עבורו.‬
‫יש לך רצח בעיניים. אני רואה את רצונך כעת.‬
‫הטירה שלו לא מאפשרת לאיש להיכנס,‬ ‫אבל שלחת אליו את הזונות שלך.‬
‫היית בפנים. ראית אותו.‬
‫מספיק פעמים כדי לדעת שאתה לא תרצה.‬
‫הוא אדם שהתחיל את חייו‬ ‫בהנאה מכאבם של אחרים.‬
‫השעמום רק גרם לו לרצות להתנסות.‬
‫בעיניהם של אנשים מסוימים‬ ‫ניתן לראות בבירור שהם טעמו בשר אדם.‬
‫נא.‬
‫אם שירת אותו במצודה שלו, אז יש דרך להיכנס.‬
‫את תגידי לי איפה היא.‬
‫למה שאעזור לך להרוג את הלקוח שלי?‬
‫כי מגיע לו למות.‬
‫אילו הרגת כל גבר שראיתי‬ ‫שלא גומר עד שמישהו מדמם,‬
‫היית שוחק את הלהב שלך עד כלות.‬
‫לאדון ולי אין שום עניין משותף.‬
‫הוא מוזמן להשתמש בכל השירותים‬ ‫שבית התה שלי מספק.‬
‫אולי במהלך הביקורים שלך‬ ‫פגשת את הייג'י שינדו?‬
‫אולי הוא הניח עלייך יד.‬
‫אם זו הייתה יד ימינו, נקמתי את נקמתך.‬
‫את מספקת שירותים.‬
‫גם אני.‬
‫תגידי לי מה רצונך.‬
‫לפי החוק, נקמה היא מותרות לגברים כמוך.‬
‫נשים כמוני חייבות להיות פרקטיות.‬
‫עלינו להתמקד בתוצאה שלנו.‬
‫בית ההימורים הזה שייך לבוס המאטה.‬
‫הכול שייך לבוס המאטה.‬
‫לו ולצבא אלף הטפרים שלו.‬
‫חצי ממה שאנחנו מרוויחות שייך לו.‬
‫לפעמים הוא מבקש יותר.‬
‫כל מי שיוצא נגדו‬
‫מתעורר ומוצא אלף טפרים שם,‬ ‫שמשמידים את כל מה שהוא אוהב.‬
‫לפני חצי שנה, בוס המאטה לקח את קינויו.‬
‫קניתי את קינויו מאבא שלה,‬ ‫שנמאס לו להתעלל בה.‬
‫הוא לא ידע דבר על בתו‬ ‫מלבד העובדה שהיא הייתה חירשת ואילמת.‬
‫לא היה לו מושג שיש עולם בפנים.‬
‫עם הזמן, היא למדה לבטוח בי.‬
‫היא אמרה לי שהיא מעדיפה למות‬ ‫מאשר שגבר ייגע בה שוב.‬
‫הבטחתי לה שזה לעולם לא יקרה.‬
‫אבל בוס המאטה אוהב לשבור דברים עדינים,‬
‫אז הוא לקח אותה.‬
‫הוא לקח אותה ממני.‬
‫הבטחתי לה.‬
‫יש רק דרך אחת לחוס על קינויו.‬
‫את רוצה שאהרוג את בוס המאטה.‬
‫לא.‬
‫אותה.‬
‫הם יודעים כמה אני אוהבת את קינויו.‬
‫אם משהו יקרה לבוס המאטה או לה,‬
‫אלף טפרים יגיעו לדלתי‬ ‫ויהרגו כל נפש שבאחריותי.‬
‫זה חייב להיראות כמו תאונה.‬
‫זה ייראה.‬
‫אסור שיהיו עדים.‬
‫אני אהיה כמו עשן.‬
‫תישבע.‬
‫אני נשבע.‬
‫אז אגיד לך את מה שאתה רוצה לדעת.‬
‫אתה יכול לנוח כאן הלילה עד שיגיע הזמן.‬ ‫אף אחד לא ישגיח עליך.‬
‫אפשר לשלוח לך משהו?‬
‫רק פרטיות.‬
‫לפני שתפתח את הדלת לגן עדן,‬
‫אני רוצה שתעמוד מול קינויו‬ ‫ותעשה את הסימן הזה.‬
‫היא תדע שאתה שם מטעמי,‬
‫והיא תהיה שלווה.‬
‫רינגו?‬
‫אוכל לשרת אותך?‬
‫אמרתי שאני לא רוצה חברה.‬
‫בבקשה. אם לא תיתן לי להיכנס,‬ ‫המדאם תכה אותי.‬
‫אקמי?‬
‫כמה ימים את מתפללת?‬
‫אל תתישי את האלים בבקשותייך.‬ ‫תשמרי משהו למקרה שתצטרכי אותם.‬
‫תכעסי עליי כמה שתרצי.‬ ‫אנחנו עדיין ניסע לאדו בעוד יומיים.‬
‫את צריכה להיות מוכנה להינשא, ולהיות נשואה.‬
‫אילו אימך הייתה פה,‬ ‫היית לומדת ממנה מה זה להיות רעיה.‬
‫שיהיה ברור, היא לא הייתה אידיאלית.‬ ‫היא התחצפה, כמוך, אבל…‬
‫היא ידעה איך לרצות אותי.‬
‫שנים עשר ו־20 התנוחות.‬
‫רעיה צריכה להכיר את ה־12.‬
‫ה־20 הן למקצועניות,‬
‫אבל את מתחתנת עם השוגון, אז…‬
‫אקמי, בשלב מסוים, תהיי חייבת לדבר איתי.‬
‫לאן היא נעלמה?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫תמצאו את הבת שלי!‬
‫מעולם לא ראיתי אותו. בעלי?‬
‫בוא נלך. המקום הזה זול מדי.‬
‫זאת מיהונוסקי.‬
‫אמרת שאת רוצה לעבוד כאן.‬
‫אתה לא רוצה להרוויח יותר כסף?‬ ‫נוכל למצוא משהו טוב יותר.‬
‫עלינו ללכת. עכשיו.‬
‫טוב, עוד עיירה אחת.‬
‫מכאן. אני יודעת.‬
‫לא. זה הדרך הארוכה, ליד החוף!‬
‫יהיה לנו מזל טוב כאן. יש לי הרגשה.‬
‫טייגן, איפה אתה?‬
‫הוא יכה אותך באגרוף.‬
‫הוא יכה אותך במחבט.‬
‫הוא יכה אותך בפטיש.‬
‫זה משעמם.‬
‫משעמם לי.‬
‫זה מוצא חן בעיניי.‬
‫אתה תספר לי כל מה שאתה יודע על מיזו.‬
‫יש סיבה לכך שלא הייתי כאן כבר עשור.‬
‫אני לא מחכה לך לארוחת הערב.‬
‫הוא השפיל אותך.‬
‫הוא הרס את הנישואים שלך לתוך שבט טוקונובו.‬
‫למה לסבול כל כך כדי להגן על אויב?‬
‫מגיע לו טוב יותר ממך.‬
‫הוא יחתוך אותך בסכין.‬
‫לא ביקשתי מהם לבנות את זה.‬
‫הם פשוט הניחו שהאדם הלבן זקוק לחדר תפילה‬
‫ובנו אותו ליד הצינוק.‬
‫אנחנו לא חברים.‬
‫לא דיברתי איתך כבר זמן מה.‬
‫אני לא אבייש אותך בבקשת טובה.‬
‫אך אני מאמין שיש משהו‬ ‫שאני יכול לעשות למענך.‬
‫הם היו חסרי אלוהים כאן מאז ומתמיד.‬
‫ראית מה הם עשו לכמרים שלך ולנאמנים לך.‬
‫הם נזרקו החוצה ונצלבו,‬ ‫דבריך מתו בפיהם, לא מופצים.‬
‫כופרים, בוודאי, היפנים האלה.‬
‫למזלך, המנהיג שלהם חמדן.‬
‫אני מתכנן לחתוך את ראשו של השוגון מכתפיו‬
‫ולהמציא מחדש את האומה הזאת לטעמי.‬
‫בימים רגילים, הייתי מתאר לעצמי‬ ‫שאתה אדיש לתוצאה הזו.‬
‫זה הוגן. כמו שאני אדיש לשלך.‬
‫אבל אני אגיד לך את זה,‬ ‫אם הכול יתנהל כרצוני,‬
‫אני אקבל את זה בתור סימן‬
‫שגרמת לרוח לנשוב בגבי,‬
‫ואני, באופן דומה,‬
‫אבנה במקום החדש שלי בימה.‬
‫אביא את הכמרים שלך שיפיצו את דבריך‬
‫ואמסור לך אומה של נשמות.‬
‫תודה לך אם תמצא זאת לנכון.‬
‫זה לא משנה לי בכל מקרה.‬
‫אין לי שימוש בנשמות.‬
‫לכאן, לשם. שום דבר לא טוב מספיק עבורה.‬
‫רטוב מדי, יבש מדי, מסריח מדי.‬ ‫למה אני מקשיב?‬
‫רוב הבנות פותחות פה, ואני שופך טיפה מזה.‬
‫שתיקה מבורכת.‬
‫הן מתעוררות בביתן החדש,‬ ‫וגורו סופר את הונו.‬
‫אבל לאקמי, רק כבוד ואיפוק.‬
‫גורו?‬
‫תסלח לי. אתה יודע שהייתי אבודה בלעדיך.‬
‫מה זה עוד כמה עיירות ביחד?‬
‫קדימה, כמעט הגיע הזמן.‬
‫תעמוד בקצב! אני לא אפספס את הדו־קרב בגללך.‬
‫אני רוצה לראות דם!‬
‫דו־קרב?‬ ‫-בחור רזה ובחור גדול.‬
‫אני מהמר חמישה מון על הרזה.‬ ‫יש לו פנים כמו של שד.‬
‫שד!‬
‫זו העיירה שלנו.‬
‫פספסנו את הדם.‬
‫טייגן. זה הצעיף שלו.‬
‫שד.‬
‫מצאתי את בית הבושת שלנו.‬
‫לא. לא של מדאם קאג'י.‬
‫את צריכה להיות עם הקורטיזנות. אלגנטיות.‬
‫הן ידועות במוזרויות.‬
‫טוב.‬
‫גורו!‬
‫לא! החוצה! צא החוצה.‬
‫איזו מין קבלת פנים זאת?‬
‫אתה לא רצוי כאן!‬ ‫לא מאז שמכרת לנו את הכוס העלוב ההוא.‬
‫מדאם קאג'י אפילו לא תסתכל על בחורה ממך.‬
‫היא תסתכל על זאת.‬
‫היא תשלם הון בשבילך.‬
‫תמיד רציתי להיות עשיר. את יכולה לדמיין?‬
‫איך את חושבת שזה מרגיש?‬
‫כמו לא לחשוב לעולם על כך שאתה עשיר.‬
‫מדאם קאג'י. אפשר…‬
‫המילים האחרונות שאמרתי לך, גורו?‬
‫"אם תדבר איתי שוב, אני אדקור לך את האף."‬
‫אם תוכלי לדחות את האלימות לרגע,‬
‫האם יורשה לי להציג את אקמי?‬
‫קורטיזנה נערצת מגיון.‬
‫התוספת הכי נפלאה לטירה שאי פעם ראיתי.‬
‫כפות רגליה בלבד…‬
‫כבר יש לנו מופע נסיכות.‬
‫לא כמו אקמי.‬
‫היא שרה, רוקדת, קליגרפיה, קוטו.‬
‫היא יכולה לדון בסוטרות כמו טקואן הנזיר.‬
‫לא אחת האלמנות‬ ‫המיובשות והסחוטות הרגילות שלך,‬
‫התנוחה האהובה על הלקוח הכי עשיר שלך?‬
‫אני למעלה.‬
‫גורו, דבר אחד לזכותך הוא שאתה עקבי.‬
‫אתה אידיוט בכל יום בחייך.‬
‫עבדו עליך. היא קורטיזנה כמו שאני בתולה.‬
‫את הדבר האמיתי, נכון?‬
‫נסיכה אמיתית שטופה בחלב.‬
‫בתולה.‬ ‫-אני…‬
‫בקושי ראית שני בולבולים בכל חייך.‬
‫אבל חוסר הניסיון שלך‬ ‫עשוי להיות נקודת חן, לא יבלת,‬
‫אם את רוצה לעבוד.‬
‫אני רוצה.‬
‫אני אעבוד.‬
‫זה לא בית תענוגות מפואר‬
‫עם שעות של ריקודים ושיחות שנונות.‬
‫מה שהגיישה מקווה להימנע ממנו בלילה‬ ‫הוא איך שמתחילים את היום.‬
‫איני מעמידה פנים‬ ‫שזו עבודה שאישה כלשהי אוהבת,‬
‫אבל אם תשרדי אותה, תהיי בטוחה תחת השגחתי.‬
‫גורו, 50 ריו לנסיכה הבתולה שלך‬ ‫אם היא תעבוד כראוי הערב.‬
‫מבחן.‬
‫תבוא בבוקר לאסוף‬
‫את הכסף שלך או את הבחורה שלך.‬
‫מי ייתן והאלה בנזייטן‬ ‫תנחה את ידייך ואת כפות רגלייך.‬
‫כן, ילדה. פשוט ככה, קנו ומכרו אותך.‬
‫מהיר כמו נישואים.‬
‫שמי אקמי.‬
‫אני אטרח לזכור את זה אם עדיין תהיי פה מחר.‬
‫המבחן הראשון שלך, תאכלי.‬
‫או שתיאכלי.‬
‫זו אקמי, אצילה אמיתית מלידה.‬
‫לא סתם איפור והתחסדות, כמו איסה.‬
‫כרגע היא מתחרטת על כך‬ ‫שהיא ברחה מהטירה של אבא שלה.‬
‫ממש לא.‬
‫אני משתוקקת למצוא לקוח.‬
‫הנה. אחד הישנים של איסה.‬
‫הוא קרוע,‬ ‫אבל אם מעטרים את זה, בקושי רואים.‬
‫ככה לובשים את זה עכשיו?‬
‫זו האופנה האחרונה בקיוטו.‬
‫כולכן, תסיימו להתייפות וצאו לשם.‬
‫ספרתי ארבעה גברים לבדם‬ ‫עם המכנסיים למעלה וארנקים קשורים.‬
‫אני לא רוצה את המוזר כחול העיניים.‬ ‫למה אני מקבלת את המכוערים?‬
‫עד כה, הוא סירב לכולן.‬
‫שיסרב גם לי.‬
‫ולי.‬
‫אני אקח אותו.‬
‫אף אחד לא מסרב לי לעולם.‬ ‫האם יורשה לי, מדאם?‬
‫ווטארי סוס הים כאן הערב, לא?‬
‫בלילה הראשון שלי, הכרחת אותי‬ ‫להוכיח את כישוריי תחתיו במשך שש שעות.‬
‫שברתי שתי צלעות.‬
‫הוא השמין עד כדי כך שלא עומד לו.‬
‫הוא בטח ייתן בונוס שמן‬
‫אם מישהי תגרום לכלב הים שלו לנבוח שוב.‬
‫אקמי תיקח את האדון ווטארי.‬
‫אם לא תצליחי לגרום לו לפורקן,‬
‫אם אפילו תעקמי את האף המושלם שלך מולו,‬
‫את תחכי בקור לגורו.‬
‫ראשית, אני מעדיפה…‬
‫אין סוף למשפט הזה שמשנה משהו.‬
‫אנחנו נשגיח.‬
‫את עדינה באופן יוצא דופן.‬
‫תפשטי את הקימונו שלך.‬
‫עוד סאקה?‬
‫אתה יכול לשתות כל כך הרבה.‬ ‫אני בטוחה שהיית לוחם אדיר בתקופתך.‬
‫מעולם לא ניצחתי בקרב הוגן.‬
‫תתקרבי.‬
‫אם החרב שלך לא חדה, השכל שלך כן.‬
‫אני נהנה מהאמנות הכתובה.‬
‫לוחם עמית של מילים. ידעתי.‬
‫את יודעת לקרוא?‬
‫כמובן.‬
‫נהגתי להגניב ספרים מהספרייה של אבי‬
‫ולשנן את השירה שעליה מוריי אסרו.‬
‫באמת? ומי המשורר האהוב עלייך?‬
‫כל כך הרבה.‬
‫שוטצו. מינמוטו נו שיגיוקי.‬
‫האהובה עליי היא המשוררת הזאת,‬
‫אונו נו קומאצ'י.‬
‫מילותיה מציתות אש וממלאות אותי בעשן.‬
‫שאדקלם?‬
‫"אני משתוקקת אליך יותר מכול‬
‫"בליל חסר ירח זה‬
‫"אני שוכבת ערה‬
‫"גחלים לוהטות של תשוקה בחזה‬
‫"מציתות אש בליבי"‬
‫תראי מי החליט להצטרף למסיבה.‬
‫שלום, חבר ותיק. התגעגעתי אליך.‬
‫אתה נהנה מרנגה?‬
‫את מכירה גם שירת רנגה?‬
‫מה זו מסיבה בלי רנגה?‬
‫תתחיל עם הייקו, ואני אענה עם שתי שורות.‬
‫משיכת המכחול שלך. משיכת המכחול שלי.‬
‫"תשתי זרמים מהיד הרכה‬
‫"הטעם מריר על הלשון שלי‬
‫"שיקוי מרגיע"‬
‫"מידיים רכות זורם גם חלב‬
‫"טעמו מתוק‬
‫"חם על החזה שלי"‬
‫"שדיים כמו שני ירחים מלאים‬
‫"האירו את הים האפל‬
‫"עטפו אותי באור שלכם"‬
‫"כדורים שמימיים עליך לשתות מרחוק‬
‫"או שתחרוך את עורך‬
‫"תראה לי את משיכת המכחול שלך"‬
‫"אש לא יכולה לשרוף קרח‬
‫"המגע שלה הופך אותו למעיין חם‬
‫"צרבי אותי, אני אתפוצץ"‬
‫"אף אדם לא יכול לתפוס את אור השמש‬
‫"וסוגד רק לקרניים חולפות"‬
‫"לאלת השמש‬
‫"אני נותן‬
‫"מתוק!‬
‫"מתוק…"‬
‫"את הנקטר המתוק של הגוף שלך‬
‫"מתנה שהיא מסרבת לה"‬
‫דבר אחד שאף גבר לא עומד בפניו.‬
‫בפני עצמו.‬
‫נשאר חצי מהלילה.‬ ‫כבר הצלחתן עם עיניים כחולות?‬
‫הוא ביקש להיות לבד. תודה לאל.‬
‫אף אחד לא מסרב לי.‬
‫אוכל לשרת אותך?‬
‫העיניים שלך.‬
‫העלבון השנון שעומד לבוא‬ ‫איננו שנון כמו שאת חושבת.‬
‫הן יפהפיות.‬
‫צבע שמעולם לא ראיתי מעבר לים ולשמיים.‬
‫אני מבין.‬
‫המדאם שלך הסבירה שזה חלק חיוני בנפש‬
‫שמושך גברים לבתי בושת,‬ ‫כשזו רק חנופה בעירום.‬
‫גברים בדרך כלל מאמינים לזה?‬
‫אלה שאני מכירה. כן.‬
‫חשבתי שזה תה.‬
‫אני לא שותה.‬
‫המדאם חשבה שאולי תעדיף סאקה כדי להירגע.‬
‫אולי רק לגימה.‬
‫אם תצטרפי אליי.‬ ‫יש לי עניינים לא נעימים בדרך.‬
‫פתאום אני שמח לקבל חברה.‬
‫לחיי חנופה.‬
‫חם.‬
‫במקום שממנו אני באה,‬ ‫ככה הגברים מעדיפים את זה.‬
‫קיוטו.‬
‫הייתי שם רק פעם אחת, לאחרונה.‬
‫יפה, נכון?‬
‫מלוכלכת‬
‫וצפופה.‬
‫מלאה בעורבים נפוחים שמתחזים ללוחמי חרב.‬
‫ניצחתי את הסמוראי הכי מגוחך שם.‬
‫אם אפשר לקרוא לו ככה.‬
‫חתכתי לו את הצ'יניון, והוא בא לרדוף אחריי,‬ ‫דרש קרב חוזר, ואמר שהרסתי לו את האירוסים.‬
‫לדעתי, הוא כעס יותר‬ ‫על השיער מאשר על הנישואים.‬
‫איך קראו לו?‬
‫אני לא זוכר.‬
‫בכל אופן. הוא מת עכשיו.‬
‫מה?‬
‫כן. הרגתי אותו.‬
‫היא טובה.‬
‫תעזוב אותי!‬
‫רד ממני!‬
‫את חושבת שאני לא זוכר אותך?‬
‫הנסיכה אקמי משבט טוקונובו.‬
‫סיממת את הספל שלי.‬
‫הלוואי שזה היה רעל!‬
‫אוי, טייגן.‬
‫תשתקי.‬
‫לא הרגתי אותו.‬
‫השארתי אותו עם חייו ועם חוזה לדו־קרב.‬
‫הוא בחיים? איפה הוא?‬
‫באת עד לכאן כדי להציל אירוסים אבודים?‬
‫אבא שלך בטח ארגן‬ ‫לורד מחליף צעיר ונחמד להתחתן איתו.‬
‫בנו של השוגון.‬
‫לנשים בעולם שלנו אין אפשרות טובה אחת.‬
‫חוץ ממך.‬
‫כמו יצור קסום ביער,‬
‫את יכולה לקבל כל מה שתרצי,‬
‫אבל את מתחננת לאכול זבל.‬
‫יש לך בחורה.‬
‫בחורה יפה.‬
‫רגע. איך זה עובד?‬
‫היא לא בחורה. היא נסיכה.‬
‫היא הנסיכה של טייגן,‬ ‫והיא ניסתה להרוג אותי.‬
‫אם היא תצרח, תהרוג אותה.‬
‫אם היא תזוז, תהרוג אותה.‬
‫מה? אני לא יכול להרוג אותה.‬
‫מה לדעתך תפקידו של מתלמד?‬
‫אתה חייב לבהות?‬
‫סליחה.‬
‫בית ההימורים של המאטה מלא באלף הטפרים שלו.‬
‫הוא לא נותן לקינויו לצאת מטווח הראייה שלו.‬
‫רק כשרופא המוקסה מגיע בכל בוקר‬
‫כדי לטפל בפצעים שהמאטה גרם לה.‬
‫אפילו אז, שומר הראש הנאמן שלו משגיח.‬
‫אני אגן עלייך.‬
‫רוץ לשומרי הלילה. תגיד להם שהייתה קטטה.‬
‫שני אנשים.‬
‫שמעת אותי, ילד?‬
‫אל השער. זוז!‬
‫הראית לה את הסימן?‬
‫מה היא סימנה בחזרה?‬
‫היא הבינה.‬
‫בנקודה הרחוקה ביותר,‬ ‫לפני שהסלע הופך לחוף, נמצאת באר.‬
‫מאה צעדים צפונית משם יש דלת המכוסה בגאות.‬
‫היא מובילה למנהרה מתחת לים‬
‫אל מעמקיה של טירתו של פאולר.‬
‫תישן היום. ואז לך ותמות.‬
‫הייתי צריכה להרוג אותך.‬
‫זו הייתה הטעות שלי. רציתי לפגוש אותך קודם.‬
‫כדי לראות איזה כוח יש לך על טייגן‬ ‫שגרם לו לברוח ממני.‬
‫תחת המסכה,‬ ‫אתה לא הרוצח שאתה מעמיד פנים שאתה.‬
‫פשוט תלכי.‬
‫חשבתי שאתה אמור להיות משהו מיוחד.‬
‫הפנים שלך אפילו לא מפחידות.‬
‫אתה סתם כועס.‬
‫אני מבין למה הוא מחבב אותך.‬
‫את בדיוק כמו טייגן כשהיינו ילדים.‬
‫פרחחית מזוינת.‬
‫הכרת אותו?‬
‫ילד.‬
‫תהרגו את כולם, ואז תשרפו את המקום.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬