НУЛЬОВИЙ ДЕНЬ
Моніку Кіддер знайшли мертвою в камері.
Ймовірно, годину тому вона вчинила самогубство.
Ось таке несподіване завершення дня, який уже...
...країна дізналася, що одна з її найуспішніших бізнесменок стоїть
за чи не найжахливішим нападом в історії США.
Вважається, що саме Кіддер організувала Атаку нульового дня,
імовірно, у відплату за...
Запусти цитату від джерела з ФБР, знайомого з розслідуванням.
Так.
«Бюро все більше непокоїла радикальна риторика Кіддер
незадовго до Нульового дня».
На думку спадає єдине пояснення.
Сьогодні Кіддер вирішила накласти на себе руки,
бо дійшла висновку, що докази проти неї неспростовні.
- Гадаю, це замінить зізнання... - Це ми зробили?
- Ми? - Ми?
Ми нічого не робили.
А якщо тебе непокоїть смерть аутичної соціопатки,
ти неуважно слухала.
Господи.
Ми викрутимося, лише якщо далі не копатимуть.
Будь ласка, Джеррі, заткнися.
Прошу тебе. Хтось справді вірить, що це вигорить?
Що на Кіддер усе закінчиться?
Вона мала засоби й мотив. Вона зробила те, у чому її звинувачують.
Решта стає правдою. Це головне.
Але це не правда. Мій батько на таке не купиться.
- Ти щось знаєш? - Я знаю його.
Поки стирчить хоч одна нитка, він тягнутиме за неї.
- У нас усе під контролем. - У нас хоч колись було все під контролем?
Хвилина системного шоку — ось що ти казав.
Кілька місяців належного врядування належними людьми,
і країна відновиться до Різдва.
Ти помилявся абсолютно в усьому.
Я першим визнаю, що все пішло не за планом.
Але ось ми тут.
Тому не забуваймо про нашу мету.
Відсікти політичні крайнощі з обох боків.
Викрити вразливість, яка вважалася свободою.
Відновити віру в нашу здатність керувати державою.
Як би твій батько не намагався все спаскудити,
ми вже майже досягнули цих цілей.
Зараз нам треба перевести подих.
А завтра вже не залишиться ниток, за які можна потягнути.
- З цим уже розбираються. - Як з Монікою Кіддер.
Ми мусимо зізнатися.
Будь-що інше лише погіршить ситуацію.
Дозволь нагадати тобі про наших партнерів.
Їхнє розуміння «зізнань» тобі точно не сподобається.
Я знаю, тобі важко. Усім нам важко.
Але ми мусимо дійти до кінця заради американського народу.
Я викличу тобі машину додому.
Ні.
Ні, я сама поїду.
Новий коментар від джерела з ФБР.
Я процитую, щоб не помилитися.
«Бюро все більше непокоїла радикальна риторика Кіддер
незадовго до Атаки нульового дня
через її постійне обурення щодо пропозиції врегулювати Panoply...»
Скільки вони не працювали?
Знайдіть відповідального за обслуговування камер.
Він біля мене.
Вмикаю гучномовець, пане Пеннінґтоне.
Слухаю.
Зсередини системи видно, як саме Кіддер модифікувала
розробку АНБ й масово поширила зловмисну програму.
Додатки Кіддер встановлено на 80 % телефонів США.
Баґ залили через автоматичне оновлення.
Звідти він перестрибнув на довколишні пристрої
через Bluetooth, USB тощо.
Сам код надзвичайно продуманий.
Вивчає нові операційні системи за допомогою ШІ.
Вона могла скоїти це самотужки?
Вона технічно обізнана.
Її підтримували кілька запеклих прибічників.
- Вона мала всі можливості. - Я питав не про це.
Немає причин сумніватися в побаченому.
Мільярдерка-соціопатка не захотіла віддавати іграшки Дядьку Сему,
тому рознесла все довкола.
А потім дуже доречно повісилася, перш ніж її встигли допитати.
- Дзвоніть щогодини з новинами. - Так, сер.
Схоже, усі пристають на цю версію.
Учора ти сказав, що вона занадто розумна.
Щоб так ризикувати, так.
Алекс.
- Мамо. - Твій батько теж тут.
Я скоро приїду. Мені треба поговорити — з вами обома.
- Що таке? Ти як? - Нормально.
Нормально. Поясню, коли побачимося.
Будьте обережні.
Алекс?
Минула хвилина.
- Цього разу нічого не вмикається. - Сер, мем.
Ми підганяємо машини до входу. Вас необхідно вивезти.
Це зайве, тут є генератор.
Надійшла погроза.
Я якраз ішов вам повідомити.
Саме на цю локацію.
- Яка погроза? - Екстремістська, мем.
Натовп зовні вже закипає.
Датчики руху, камери — усе вимкнено.
Невідомо, чи запрацюють навіть зі світлом. Треба їхати.
Ходімо.
Станції не працюють.
- Що в нас? - Повний злам.
Енергосистема, мережа, ФАУ, громадський транспорт.
Масштаб такий самий, тривалість довша.
Але тепер ми точно знаємо, як діє цей баґ.
- Що з оновленням? - Лише почали.
Команді треба ще як мінімум день.
- Скажи, що мають годину. - Сер?
Не для всіх систем. Спочатку ввімкнемо світло,
тоді транспортні системи.
Розв'яжемо проблему старим добрим способом.
По одній несправності за раз.
Прошу, сюди.
Який у нас план?
Найближче безпечне місце.
База Нацгвардії в Кортленді, 20 хвилин їзди.
Ми проїдемо крізь них?
У нас немає вибору.
Обережно.
Хлопці, розчистьте шлях.
Алекс.
Ми її знайдемо.
Відійдіть від дороги!
- Ворота. - Відчиняємо.
- Готуємо сльозогінний газ. - Ні. Без газу.
Без сльозогінного.
Хлопці, тримайте периметр.
Не можемо! Люди прориваються!
- Хлопці, тримайте периметр. - Увага! Периметр прорвано!
Розбийте скло!
- Не зупиняйтеся. - Не переїдь нікого.
- Мусимо прориватися. - Не можна, Томе.
Просто пляшка.
Вас не видно. Ви можете вийти?
Пішли ви!
Усім назад!
З дороги!
- Пустіть! - Не можу витягнути!
- Ну! - Гей!
Вони в нас.
Привіт, Джордже.
Принцу 5-9-4, прийом.
Принцу 5-9-4.
Принце, Еммета Келлі усунено.
Принце, як чути?
Вас почули. Еммета Келлі усунено, прийом.
Продовжуємо зачистку, прийом.
Вас зрозуміли, прийом.
Схоже, купилися.
Ти покійник.
Принаймні поки що.
Коли ввімкнеться світло,
заллємо новину в соцмережі, запостимо розмите відео.
ЦРУ не вповноважене діяти на території США.
Цього разу я заплющу очі.
Що ти тут робиш?
Після арешту Кіддер я подумав, що нам варто знову побалакати.
Як бачиш, не дарма.
Скажімо так.
Нас з президенткою Мітчелл непокоїла твоя безпека.
Ми мали вагомі підстави вважати,
що до Нульового дня долучилися представники уряду.
Найвищого рівня.
Драєр?
За нашими припущеннями.
До кого дісталися? Хто ще?
Ми не впевнені.
Але ми не могли довіряти звичайним каналам.
З'ясувати все міг лише хтось зовні, як-от ти.
Хоча я вже думав, що ми припустилися жахливої помилки.
У Ленґлі я намагався тебе напоумити, але ти мене не слухав.
А тоді сказав журналістам про «Протея».
Коли до мене прийшла Валері, ситуація прояснилася.
Джордже,
якщо проти тебе застосували «Протея» — це не ми.
Я знаю.
Наступні кілька годин — вирішальні.
Скажи мені, що з тобою все гаразд.
Лілі, йди у свою кімнату.
- Що? Мамо? - Хутко.
Привіт.
Ці люди нас захистять, тільки впусти нас.
Де Джордж?
Ми тут надовго.
Пару кварталів. Гадаю, нам краще пішки.
- Гаразд. - Я за вами, сер.
Ходімо!
Скоро викотимо оновлення для мережі.
- Надіюся, за годину. - Далі в пріоритеті зв'язок.
Правдива інформація долає паніку. Повідомте, що цим займаються.
Мем, до слова...
По радіо передають,
ніби з президентом Малленом щось трапилося.
Світло, потім зв'язок.
Тримай команду у фокусі.
Дякую, Денієле.
- Можу зайти з вами. - Ні, я просто візьму дещо.
- Далі рухаємося на північ штату. - Я чекатиму тут.
Дякую.
Боже мій.
Ти хотіла щось сказати,
але тепер це навряд чи вкладеться мені в голові.
Добре.
Ми...
Ми хотіли все виправити.
Ми? Хто ми? Ви з Драєром?
Не лише з Драєром.
Коли він прийшов до мене, за ним стояли десятки поплічників.
- З обох сил. - То це вони придумали?
Кіддер.
Сказала, що може налякати людей.
Що за одну хвилину нагадає всім, які ми вразливі,
які безборонні, й у цьому є логіка, це логічно.
Якщо нагадати людям, що насправді важливо,
тоді, може, вони відкинуть весь цей шум, срані байки й брехню,
і ми зможемо знову почути одне одного.
Тому ми допустили це, заради цього аргументу.
Самі ми точно не зробили б краще,
але я не знала, що помруть люди. Я не...
Так.
Отже, ти побраталася з Робертом Ліндоном.
Довбаний Ліндон — паразит. Я не знала, що Ліндон причетний.
Подумай лишень.
Коли востаннє країна змогла вирішити якусь проблему?
Ми за півтора року не прийняли жодного закону.
Ти не повіриш, над чим Драєр погодився зі мною працювати,
якби його не діймали схиблені однопартійці.
Але все зайшло задалеко.
Твоє призначення нас застопорило.
- Це не відповідь. - Ми сильно ризикнули.
Щоб змінити ситуацію на краще.
Так, зміни на краще.
- Над ними треба працювати. - Озирнися довкола.
Світу, якого ти знав, більше не існує.
Найгірше те, що колись я думала, що ти не можеш зарадити,
що ти не знаєш, наскільки система зламана,
але я помилялася — ти все знаєш.
- Знаєш, але не хочеш бачити. - Система завжди зламана.
- Ця святість... - А ми її лагодимо.
Просто довбаний виверт, щоб не бруднити руки.
Це правда. Щоб не допомагати реальним людям.
Легко сказати.
Щоб втекти від реальних проблем.
- Я не тікав! - Неправда!
- Я чинив по совісті. - Ти міг зробити більше!
Ти занадто все спрощуєш!
- Може, ми всі могли зробити більше! - Твоя правда, але ми робимо все можливе!
Я чую тебе, добре? Я чую тебе.
Скажи мені, що робити.
Скажи мені, що робити. Вибач.
Скажи мені, що робити, і я це зроблю.
- Тату, будь ласка. - Так.
Обіцяю, я зроблю все, як ти скажеш.
Я це зроблю.
Подіяло?
Вийшло!
Так, зосередьмося.
Далі підіймаємо зв'язок.
Спецкомісія продовжує відновлювати вражені системи,
а кіберексперти припускають, що друга атака — це останній подих Кіддер,
плювок отрутою з потойбіччя.
Можливо, за допомогою...
Вибачте, мені щойно дещо повідомили.
Ми отримали екстрене повідомлення.
Жахливе, якщо підтвердиться.
Поки в багатьох містах з'являється світло,
нам повідомляють, що голова спецкомісії Джордж Маллен
став жертвою нападу біля своєї оселі за Нью-Йорком.
...на улюбленого експрезидента, ймовірно, напали
радикальні прихильники Евана Ґріна, якого, як ви пам'ятаєте, затримали...
Колишня перша леді Шіла Маллен ще нічого не коментувала.
Якщо ви щойно приєдналися,
станом на зараз експрезидент Джордж Маллен
зник і, можливо, загинув.
Швидко роздули до смерті.
- Так. - Мамо?
Лілі, сонечко, я...
Привіт.
Я Шіла.
Ходи сюди. Це моя подруга, Шіла.
Ми просто дивимося...
Що скажеш, Джонатане, якщо ці повідомлення підтвердяться?
Наші думки часом розходилися,
але патріотизм Маллена незаперечний.
Він повернувся на службу заради країни.
Вибачте, ми на зв'язку зі спікером Драєром. Послухаймо.
-...про експрезидента Маллена? - Пане спікере?
Спустошений, розбитий горем, якщо ці новини підтвердяться.
Джордж Маллен прагнув захистити Америку
від згубного екстремізму, який призвів до Атаки нульового дня,
що, вочевидь, коштувало йому життя.
Ми з Джорджем представляли різні політичні сили.
Часто не погоджувалися й сварилися,
але завжди сходитися на думці,
що наша країна найвеличніша,
що її треба захистити будь-яким коштом.
А тепер вибачте, мене викликають у Білий дім.
- Що буде з комісією? - Яке майбутнє комісії?
Ми з президенткою це ще обговоримо.
А поки всі наші думки — з родиною Малленів
і мільйонами постраждалих від сьогоднішньої атаки.
Якщо Джорджа Маллена справді вбили,
ми ще не скоро оговтаємося від цієї жахливої втрати.
Але його смерть —
це чергова жертва у війні проти наших ворогів.
У війні, яка тільки почалася.
- Дякую. - Сюди, сер.
НЕВІДОМИЙ НОМЕР
Алло?
Зворушлива промова.
Нам треба зустрітися.
Особисто.
Краса.
У світлі — так.
Ми з тобою...
Ми на одному боці, ти ж знаєш?
Я лише знаю, що ти надовго засядеш за ґрати.
Десять років тому — можливо.
Зараз — навряд чи.
- Держзрада досі карається смертю? - Вона передбачає зраду.
Я ж керувався вірністю.
Вірністю тим ідеалам, якими ти так переймаєшся.
А тисячі людей, які загинули через атаки?
Ти порушив присягу й завдав непоправної шкоди цій країні.
Ні, я дав їй останній шанс на порятунок.
Як думаєш, скільки нам ще залишилося?
Коли половина країни марить брехнями й теоріями змови,
а друга — горлає про займенники й міряється своїми труднощами?
Знищити демократію — не порятунок.
Хімієтерапія нищить чи лікує від раку?
А ти вирішуєш, що саме — рак?
Ти знаєш, що з цього рак.
Білі націоналісти піняться, що їх заміняють.
Анархісти вимагають розформувати поліцію.
Божевільні думають, що вибори можна трактувати по-різному.
Не кажучи про таких клоунів, як Ґрін,
які бризкають отрутою в ефірах, просто щоб заробити.
І комісія може все це вирішити?
Якщо правильно застосувати повноваження.
Тимчасово й прицільно.
Якби Мітчелл зробила очевидний, розумний крок,
і передала віжки мені, ми вже вийшли б з кризи.
Кожен диктатор, який захоплював владу, завжди казав, що це тимчасово.
Знаєш, що вони залишали після себе?
Кладовища й руїни. Щоразу.
Засуджуй мене скільки заманеться,
але країна не просто долає складний період.
Ситуація екстрена. Якщо не вжити рішучих заходів, нам кінець.
Твоя донька це розуміла.
Вона зробила багато помилок, але найбільша — повірити тобі,
ніби тебе хвилює щось, крім себе і власної могутності.
Твоя донька — героїня. Я знаю, якої вона про мене думки,
але вона погодилася поступитися заради загального блага.
Вона бачила, чого ми можемо досягнути, об'єднавшись.
- Ти маєш нею пишатися. - Дзвони адвокату.
Скажи, що тебе арештовують.
Не сьогодні.
Хочеш розпустити комісію?
Поставити крапку, щоб країна відійшла у вічний сон?
Я тебе не зупиню.
Можливо, ти справді сліпий.
Але ось як усе станеться.
Коли закінчиться термін, я відсторонюся й заберу з собою решту.
Ти спіймав Кіддер. Можеш перебільшити роль Ліндона,
бо він не повернеться.
Кінець.
- Поганці програли, усі задоволені. - Це не переговори.
Невже?
Бо інакше
ти затягнеш мотузку на доньчиній шиї.
Як ти казав, Джордже,
держзрада досі карається смертю.
Ти справді хочеш вчинити так з донькою?
Дружина погодиться?
До нас приєднується прессекретарка комісії Мелісса Корнблау.
Дякую, що запросили.
Швидке відновлення наших систем після другої атаки наочно підтверджує
американському народу,
що це зловмисне ПЗ більше не становить загрози.
Завтра експрезидент Маллен оголосить висновки спецкомісії,
а потім розкаже, яких заходів ми вжили, щоб покращити
подальшу кібербезпеку країни.
Також він остаточно оголосить винуватців злочину.
Доброго ранку, сер. Нам щойно подзвонили.
Президентка Мітчелл робить об'їзд по рятувальних майданчиках.
Схоже, до вас вона теж хоче навідатися.
- Сюди, додому? - Так, десь о 11:00.
Це буде не єдина гостя.
Алекс теж хотіла зайти до мене.
Що ти їй скажеш?
Те ж, що й сказав ти. Що люблю її.
Я про завтра.
Що ти днями не спиш і не їси. Що я нічого не знаю.
Джордже, ким би вона не була й що б не зробила, її виховали ми,
і ми маємо взяти на себе частину відповідальності.
Я не можу втратити ще одну дитину.
Пані президентко.
То ось як виглядає чистилище?
Так.
Прошу, сідай.
Надіюся, ти не проти, що я так зайшла.
Мій кабінет переважно відбиває охоту говорити відверто.
Як відвідувачам, так і господарям.
Ти могла сказати більше на першій зустрічі.
Можливо.
Але коли ділишся інформацією,
що ми підозрюємо, що ми знаємо
і що можемо довести — це дуже різні речі,
і зрештою менш важливі за те,
у що слухач готовий повірити.
У що, по-твоєму, готова повірити Америка?
Найнагальніше питання.
Кажуть, звіт спецкомісії ще в процесі.
Мабуть, тобі доведеться зробити жахливий вибір.
Тому ти тут? Щоб переконатися в об'єктивності моїх суджень?
Власне, я тут, аби вибачитися.
Так, я дещо приховала,
але я не знала, що тема виявиться настільки особистою.
Люди вірять, що ти вчиниш правильно.
Що б ти не написав у звіті, вони сприймуть це за правду.
Правда лише одна.
Можливо.
Востаннє ти виступав на засіданні,
аби оголосити, що не балотуватимешся вдруге.
Тоді до мене дійшли чутки,
що за цим рішенням крилася не лише смерть сина.
Чутки про роман.
Така безрозсудність, ще й з власною начальницею штабу?
А потім збрехати про це американському народу?
Я не повірила.
Ні на йоту.
Але згодом почала сумніватися,
що, можливо, йшлося не лише про роман.
Можливо, ти мовчав не заради себе,
а щоб захистити когось невинного,
хто не заслуговував на цей біль.
У таке я можу повірити,
бо правда...
лише одна,
але вона не завжди головна.
Якось ти сказав мені дещо, чого я ніколи не забуду.
Що наше завдання — керувати країною такою, як вона є,
а не такою, як би нам хотілося.
Якщо громадськість дізнається, як глибоко все зайшло,
саме зараз
ми навряд чи це переживемо.
Ми зобов'язалися захистити американський народ.
Можливо, заплямована совість — не така вже й велика ціна.
Ти зупиниш переворот. Повісимо все на Кіддер.
Тебе не хвилює, що люди не дізнаються?
Офіс Драєра вже сказав журналістам, що він складе повноваження,
піде на високій ноті.
На відміну від тебе, я хочу на другий термін,
і щойно шлях до нього суттєво полегшився.
Попереду ще багато роботи.
Я можу виправити помилки, на яких вчилася.
Ось найважливіша для мене правда.
Ще чотири роки.
Часу вистачить на всі незавершені справи.
Дякую.
Пане спікере.
Пані Вайтселл.
Яка висококласна доставка.
«Звіт про розслідування кібератаки "Нульовий день"
проти Сполучених Штатів Америки».
- Важкенький. - Прочитай.
Не поспішай.
Твій шеф — дуже мудра людина.
Я завжди ним захоплювався.
Команда Мітчелл пропонує оприлюднити звіт на спільному засіданні.
Двопартійна згода щодо результатів покаже,
що країна оговтується.
Я тільки за.
Колишній президент Маллен має прибути сюди,
щоб подякувати співробітникам комісії.
Тоді він вирушить у Вашингтон.
Джерела в Конгресі, які бачили чорновий звіт,
підтверджують, що натхненницею атаки виявилася Моніка Кіддер.
Також очікується, що Маллен висуне на розгляд Конгресу
нові заходи кібербезпеки.
Пане президенте!
Доброго ранку, сер.
Понад місяць тому кожен з вас відгукнувся на заклик до служби.
За останній тиждень, за якихось кілька годин
ви врятували нас від катастрофи, врятували тисячі й тисячі життів.
Ця країна і я особисто
у величезному боргу перед вами.
Дякую вам.
Карле.
- Пане президенте. - Як почуваєшся?
- Пречудово. - Добре.
Я додала кілька приміток.
Сер, даруйте,
наскільки я зрозумів, ми дізналися певні нові аспекти.
Ми оприлюднимо цей звіт.
Зрозуміло.
- Мав за честь, сер. - Я теж.
- Лабораторія всю ніч перевіряла. - І?
Рештки невизначеного походження.
Може, якийсь пристрій, прикріплений до годівниці.
А може, сміття, яке випадково впало в насіння на виробництві.
Сильний стрес, сильний тиск,
усе й одразу.
Повернення в Білий дім, де помер Нік.
Лікарі кажуть, причин достатньо.
Надсекретна нейрозброя
або просто... втомлений старий зі своїми демонами.
Чи не байдуже?
Так.
А ще... Лілі?
Я все їй розповіла, усю правду.
Далі все залежатиме від неї.
Так.
- Ти впевнений? - Так.
Я дивитимуся.
- Пане президенте. - Вона тут?
Пішла пів години тому. Не знаю куди.
Але попросила передати це.
Дякую. Завжди радий зустрічі.
- Томмі. Конгресменко. - Ми можемо поговорити?
Побачимося всередині. Як ти, Бобе?
Вона зникла.
Алекс.
Не хотіла бачити, як батько її покриває.
Як бачите, зала вже майже повна.
Члени Палати, Сенату
і, схоже, міністр оборони
займають свої місця,
поки ми чекаємо експрезидента Маллена
і його висновків про цей складний для нашої країни період.
- Пане спікере. - Починаємо.
Колишній президент Сполучених Штатів Джордж Маллен.
Пане спікере, пане віцепрезиденте, голово Верховного суду,
члени Конгресу США та Кабінету міністрів,
мої співвітчизники.
Нещодавно на нашу країну напали.
Не бомбами й літаками, а комп'ютерним кодом.
Це новий вид війни, руйнівний і жахливий.
Винуватці не вивісили прапора,
не висунули вимог і не взяли на себе відповідальності.
Вони сховалися в тіні, як боягузи.
Але ця країна, як завжди, прийняла виклик.
Ви, її народ, згуртувалися,
а цей Конгрес без зволікань створив спеціальний орган,
комісію «Нульовий день»,
яка мала вистежити цих зловмисників.
Сьогодні я стою тут перед вами, щоб поділитися висновками цієї комісії.
ВБИВСТВО ВБИВСТВО ВБИВСТВО ХТОСЬ МАВ БИ ЛЮТУВАТИ
ХТО ВБИВ МАЛЕНЬКОГО БЕМБІ
Ми дійшли до висновку,
що кіберзброю Нульового дня
першочергово розробило Агентство національної безпеки.
Цього тижня
ми з командою передали президентці Мітчелл і спікеру Драєру звіт,
де докладно описано всі докази, які підтверджують ці висновки.
Докази також виводять нас на Моніку Кіддер і Роберта Ліндона.
ЗЛОЧИН СТОЛІТТЯ ХТО ВБИВ БЕМБІ?
Джордже, ти в порядку?
Такі... Такі факти.
Такі факти, але це ще не вся правда.
Ось що цікаво.
Коли втрачаєш людину...
яку щиро любиш, яка тобі небайдужа,
вона ніколи не зникає, не полишає тебе.
Вона нагадуватиме про себе.
І знаєте що?
З правдою так само.
Часом її важко знайди, часом — ще важче прийняти,
але вона завжди того вартує.
Сьогодні правда така.
Кілька найвпливовіших людей цієї країни
махнули на неї рукою.
Вони бачили, які ми розділені, озлоблені.
Вони чули нескінченні потоки відвертої брехні.
Вони переконали себе,
що єдиний вихід — страхом змусити вас
віддати свою свободу.
Думали, що перекреслять наші проблеми, якщо захоплять більше влади.
На це сподівалася навіть моя донька.
Вона залишила мені це.
Я знаю, це справжнє.
«Найбільшою честю в моєму житті було, коли люди мого округу
обрали мене своєю представницею в Конгресі Сполучених Штатів.
Найбільше я шкодую, що не виправдала
їхніх сподівань щодо мене.
Я зрадила присягу й збилася зі шляху.
Тепер я розумію: щоб заглушити голоси, які отруюють цю країну,
не треба кидати їх за ґрати.
Треба перестати слухати.
Щоб вирішити наші проблеми, треба поставити на перше місце загальне благо,
а не перемоги.
Щоб іти вперед, треба визнати жорстку правду,
а не ховатися від неї.
Саме тому я не ховатимуся.
Я здамся
в руки правосуддя».
Головним змовником Атаки нульового дня був спікер Річард Драєр.
Його підтримували члени цієї установи з різних політичних сил.
Серед них — конгресмен Джеррі Бенсон.
Конгресменка Барбара Роллінс.
Сенатор Макс Тріллін.
Зрадник!
Сенатор Пет Бішоп.
І конгресменка Александра Маллен.
Але не лише вони.
Змовників, безсумнівно, більше, в уряді й поза ним.
Ми мусимо їх знайти.
Сьогодні спецкомісію розпустили, але її справа живе.
Надіюся, президентка Мітчелл використає всі конституційні інструменти,
щоб притягнути до відповідальності ворогів нашої країни,
ким би вони не були.
Нехай береже Бог тих, хто продовжить боротьбу,
і нехай благословить Сполучені Штати Америки.
Самовдоволений вилупок. Надіюся, ти собою пишаєшся.
Ти щойно занапастив країну.
Кожен наш правильний вчинок — це ще один шанс її врятувати.
Сьогодні Маллен зробив сенсаційне викриття
й повністю перевернув наше уявлення...
Нам повідомляють, що конгресменка Александра Маллен,
ймовірно, уже під вартою.
Згідно з джерелами в ФБР, директор призначить робочу групу,
щоб розслідувати спікера Драєра
та решти членів Конгресу, причетних до змови.
Тепер перед країною стоїть важке, але важливе завдання.
Протистояти внутрішньому ворогу і здійснити над ним правосуддя.
Неочікуваний поворот, адже Маллен не пожалів нікого,
навіть рідну доньку, й оприлюднив...
МЕМУАРИ БЕЗ НАЗВИ ДЖОРДЖ МАЛЛЕН
Переклад субтитрів: Софія Семенко