EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
AVSNITT 10
Vad är det som pågår?
Det är det jag vill fråga er.
Han sa att han har något att berätta och satte sig på knä så här.
Jösses, Jun-hui. Vad det än är så kan du berätta.
Varför beter du dig som att du har gjort något fel?
Vad är det som pågår?
Ni...
Varför beter ni er så här?
Vänta.
Jösses, inte en chans.
Ni två...
Det är inte som jag tror, eller hur?
Eller hur?
-Mamma. -Ja.
Förlåt mig, fru Kim.
Herregud, hur ska jag kunna...
-Jösses, det... -Mamma, är du okej?
-Jag kan inte tro det. -Mamma, lugna ned dig, okej?
Va? Visste du?
Tja... Ja.
Herregud!
När ska du få tillbaka förståndet?
Du borde fokusera på din examen.
Varför slösar du alltid bort tiden på att spela spel?
Du borde plugga hårt just nu.
Varför slösar du bort tiden på annat?
Mamma, varför tar du ut det på honom?
Precis. Vad har jag gjort...
Tycker du att du är i en position där du kan käfta emot?
Hur kunde du göra mig så här besviken?
Följ med in. Skynda.
Mamma.
-Mamma. -Skynda!
Men vi måste prata klart om...
Hur kunde du hålla det hemligt för mig?
Vill du förstöra din systers liv?
-Vad pratar du om? -Håll tyst. Tyst!
Lyssna nu noga.
Umgås inte med Jun-hui hädanefter.
Det är inte sant.
Jösses.
Ska du gå?
Jag borde nog det.
Förlåt.
Det är jag som borde vara ledsen. Jag skulle ha pratat med dig först.
Lyssna på vad än din mamma har att säga, okej?
Käfta inte emot.
Jag vill inte att du ska ha det svårt utan mig här.
Okej?
Gå tillbaka in.
Varför då?
Jag hittar till bottenvåningen.
Jag ringer dig.
-Den där skitungen ska dö. -Mamma!
-Kom hit. -Mamma, sluta.
-Släpp mig! -Säg bara att du är ledsen.
Jag har inte gjort något fel.
Är du galen? Hur kan du vara så skamlös?
Jag förstår att du är arg,
men hur kunde du ignorera honom så där?
Det var Jun-hui, för guds skull.
Hur kunde du ignorera honom?
Jösses, jag undrar varför det tvunget skulle vara Jun-hui
av alla människor.
Varför inte?
Vad har du för anledning?
Att du känt honom redan som liten?
För att du sett honom som en son?
Och?
Vad spelar det för roll? Vad är grejen?
Det är inte rätt läge att käfta emot!
Jag förstår inte vad du håller på med.
Du har helt tappat förståndet,
-din skitunge! -Mamma!
Hur kunde du välja honom av alla människor?
Tycker du inte att det gör något?
Det här är en katastrof!
Jag valde inte honom. Han valde mig.
Jag hade turen att bli vald.
Du har ingen aning om
hur kär jag är i honom.
-Har du blivit galen? -Mamma, snälla.
-Du! -Mamma, snälla!
Bäst att du lyssnar medan jag är vänlig.
Dröm inte ens om att träffa honom igen.
Förvänta dig inte att jag tänker lyssna.
Jag tänker dejta honom.
Jag tänker göra det, vad som än händer.
-Din lilla... -Mamma!
-Släpp mig. Släpp. -Mamma.
-Mamma, lugna ner dig! -Släpp mig!
Hur vågar du käfta emot?
Hur vågar du höja rösten mot mig?
Du borde skämmas! Hur vågar du vara så skamlös?
Tänker du dejta honom?
Förstår du hur det låter?
Han är din bror.
Hur kan han vara min bror?
Födde du honom?
Tror du att det är det enda som räknas?
Jag såg honom som min och det gör honom till min son.
För din pappa och mig
är han lika mycket vår son som Seung-ho.
Jag ser honom inte som det.
För mig är Jun-hui bara en man jag gillar.
Din lilla...
En man du gillar?
Hur vågar du? Du borde skämmas.
Då så, fortsätt bete dig så där.
Okej. Vi får se vem som vinner.
Trodde du det skulle vara lätt?
Att bråka med mamma hjälper er inte.
Vet du vem du har att göra med?
Mamma låter inte sina barn göra som de vill.
Jag ville bara se hur du mår.
Gråt inte.
-Var tyst. -Va?
Mamma fick reda på om Jun-hui och Jin-a. Det var kaos.
Låt mig ta hand om det.
Mi-yeon.
Kära nån.
Apply
The fundamental things apply
Jag har redan godkänt
deras relation.
Mamma, här får du vatten.
Båda är vuxna, och de dejtar.
Vad är problemet?
Vad är det han säger?
Du har godkänt vad?
Hur så? Varför inte godkänna det?
De är kära.
Varför hindra dem?
Betyder det här att alla visste
utom jag?
Det måste vara upprörande att veta att du fick veta sist.
Jag fick veta först.
-Jag tänker slita sönder hans mun! -Mamma!
-Mamma, är du okej? -Är du okej?
-Jösses, det här var inte bra. -Jag tror jag dör.
Få se.
Jag grät inte.
Det är sant.
Vi sa att vi skulle prata om det senare.
Jag tror min mamma betedde sig så för att hon blev så överraskad
och tagen på sängen.
Ja, jag vet.
Ja.
Du behöver inte heller vara upprörd över det.
Jag hoppas du förstår.
-Ja. -Jin-a!
Kom ut.
Jag ringer tillbaka.
Jösses.
Vad gör du? Hämta bilen.
Jag tog en öl för en stund sedan.
Vänta här.
Du är värdelös.
AKUTEN
Vi kan inte göra något.
Tror du inte?
Du borde fötts som en dotter i stället.
Du är inte heller den mest pålitliga i familjen.
Det suger att vara man.
Jag vet.
Jag ska inte utnyttja det här för att få min relation godkänd.
Oroa dig inte.
Sluta bete dig som att du är generös.
Du har inte direkt något val.
Det här hände på grund av dig!
Okej, jag förstår.
-Försök att... -Jösses.
Vänta. Jag ska vara försiktig.
Kära nån.
-Kan vi åka? -Ja.
Jösses.
Vad skulle vi ha gjort utan Jin-a?
Hon tog hand om allt perfekt.
Min dotter är bäst.
Det är inget hon saknar.
Hon är extremt pålitlig.
Jag sparkar ut dig ur bilen.
Du är lika dålig som din pappa.
Jag har inte ens gjort något.
Varför följde ni med om ni inte hade tänkt göra något?
Det var du som sa det.
Tro inte att det här gör oss kvitt.
Okej.
Varför gör du så här?
Vet du inte det?
Jag hade inte frågat i så fall.
Sov på soffan!
Vad har jag gjort för fel?
Allt är mitt fel.
Bråka inte med din mamma.
Om du gör det blir hon ännu hårdare mot dig.
Du borde inte heller göra det.
Du säger alltid onödiga saker
fast du vet att det kommer orsaka problem.
Det är roligt.
Du vet,
hon lär ha svårt att godta detta.
Du borde ändå inte bli arg eller hata henne.
Det gör jag redan.
Du vet att hon alltid vill ditt bästa.
Jag vet.
Vi kan anstränga oss mer, både du och jag.
Du går inte på afterwork så ofta nu för tiden.
Du är sällan med. Varför bryr du dig?
Jag missade det inte med flit.
Jag hade alltid något annat inbokat.
Varför träffas ni mindre?
Det ser inte så lovande ut nu för tiden.
God morgon.
-God morgon. -Vad?
Varför är du kvar här?
Vad hände mellan dig och herr Nam?
Vad är det?
Varför blev du så nyfiken helt plötsligt?
Jag menar,
ni två brukade komma bra överens.
En lättsam person som du skulle inte bete sig så här
om han inte hade en bra anledning.
Du är en bra personkännare.
Saken är den...
-Han har stressat mig... -Fortsätt.
Jösses, glöm det.
Jag tänker bjuda dig på en drink på ett trevligt ställe.
Menar du det? Seriöst?
Jag är din kollega.
Så då ställer jag upp för dig.
Vad menar du med "ett trevligt ställe"? Något särskilt?
Så klart.
Var?
Fröken Yoon är inte på kontoret så ofta.
Är hon för upptagen?
Kaféet håller henne sysselsatt,
men hon är säkert upptagen med annat också.
Visste du?
Du med?
Är det något jag borde veta?
-Dong-u, vi blir sena. Vi drar. -Tja...
Varför sa du inget?
Fick du inte säga något?
Så, det störde henne.
Varför bad hon då inte om ursäkt?
Nu börjar vi mötet.
Vad sa hon mer?
Sa hon hur hon skulle gottgöra mig?
-Vad menar du? -Lyssnade du ens?
Du sa att Jin-a berättade om sin pojkvän.
Jag hörde det från någon annan.
Ja, det är...
Vem menar du?
Herr Seo.
Jag frågade honom om han vet vem hennes pojkvän är och han sa:
"Det är jag."
Mamma gjorde illa armen.
Så jag åker nog hem tidigt.
Jösses.
Okej, men ta det lugnt. Din mage kommer bli orolig.
Jag måste tillbaka till kaféet. Vi har ont om folk i dag.
Min flickvän är för upptagen.
Jag vet att jag är dryg.
Nej, men jag är det.
Varför säger du så?
Glöm det.
Glöm bort det jag sa.
Säg inte så där.
Du har fått lida på grund av mig.
Det var min mammas fel. Varför tar du på dig skulden?
Du sa att jag skulle tro på mig själv.
Jag såg nog rätt dum ut.
Tänkte du så om mig hela tiden?
Du har alltid varit söt.
Jösses.
Jag faller för lätt för smicker.
Jag hade inte fått dig om det inte vore så.
Men ändå, säg aldrig...
-Jag lovar. -Aldrig.
Jag lovar att aldrig säga så.
Aldrig, okej?
Ta det lugnt.
Den här är för stor.
Jag är klar.
Ingen brådska.
Välkommen.
Vad vill ni beställa?
-Ta du den övre, vänstra sidan. -Ja, frun.
Använd den här.
Fru Kim, är du skadad?
-Hur gick... -Det är ingen fara.
Fast det ser allvarligt ut. Du borde ha varit försiktig.
Vi går in och pratar.
Visste du också?
Det var inte så länge sedan jag fick veta.
Det går inte att beskriva hur chockad jag blev.
Men det hade redan hänt.
Vi borde önska dem all lycka.
Hur kan du...
Så här ska vi inte hantera det.
Jin-a och Jun-hui är i princip släkt.
Jag vet.
-Men vad kan vi göra om de är kära? -Jösses!
Bara tanken får mig att rysa.
Jag är så här
för att jag ser Jun-hui som min egen son.
Tänk igenom det noga.
Det är inget vi kan ta lätt på.
Jag vet att Jun-hui är bra på alla sätt.
Jag vet att jag tenderar att döma folk efter deras bakgrund.
Men vi pratar om Jun-hui.
Så skulle jag inte göra mot honom.
-Det borde du inte. -Självklart inte.
Missförstå mig rätt.
De har känt varandra så länge. Jag tror att de är förvirrade
och därför begår ett stort misstag.
Apropå det...
Tror du verkligen att de kommit fram till det här
av någon rationell anledning?
Tror du det?
Jag har inte tänkt på det.
Jag visste det.
Inte undra på.
Jag visste att det var olikt dig att ha så dåligt omdöme.
Gyeong-seon.
Du är hans storasyster.
Vad gör det dig till?
I princip hans förälder.
Jun-hui är fortfarande ung,
så du måste vägleda honom, eller hur?
Kommer du inte ihåg det du alltid har sagt?
Du sa att du skulle ta ansvar
och vägleda Jun-hui ända till slutet.
Jag visste inte att det här kunde riskera hans liv.
Livet är inte storslaget.
Det är bara en process
där man försöker hitta rätt väg i jakten på rättfärdighet.
Det är därför ett enda snedsteg
kan få en på villovägar.
Det här behöver jag inte förklara för dig.
Jag vet att du är på min sida.
Vi är väldigt lika.
Håller du inte med?
Buss nummer 740
och 7726 kommer snart.
Herregud.
Ja.
PERSONALRUM
Har du varit ute?
-Vart var du? -Hjälp mig.
Sätt dig ner en stund.
Jag träffade Gyeong-seon.
Jösses.
Vad är det där för en reaktion?
Hur kan du vara så nonchalant gällande det här?
Jin-a är din enda dotter.
Tycker du det är okej att hon dejtar Jun-hui?
Vad spelar det för roll? De är redan kära.
Nu är du för positiv igen.
Vissa säger att det är bättre att inte ha någon ingift släkt
än att ha en besvärlig sådan.
Men det gäller inte Jun-hui.
Han kommer behöva ta hand om alla sina styvsyskon.
Då blir de Jin-as ansvar.
Tänker du låta dem gifta sig?
Jösses.
Tänk innan du talar.
Lyssna nu.
Sluta att villkorslöst stötta din dotter
och börja vara en bättre förälder i stället.
Tänk på vad som är bäst för Jin-a.
Din dotters liv hänger på det.
Varför förstår de inte att de inte är bra nog för oss?
Vad är det här?
Gå och tvätta händerna.
Här.
Ät upp.
Det är din favoriträtt.
Säg varför du gör det här innan jag äter.
Vad menar du?
Jag ville bara laga det här
för jag var sugen på lite olika rätter.
Du kan inte lura mig.
Fråga inte då.
Ät bara.
Vi kan väl anstränga oss mer
för att få ett bättre liv och hålla huvudet högt?
Din matlagning blir bara bättre.
Du borde gifta dig.
Vilket skämt.
Du skulle inte överleva en dag utan mig.
Skyll inte på mig.
Du kan inte leva utan mig.
Du har rätt.
Så stanna vid min sida.
Annars dödar jag dig.
Var då snäll så länge jag är kvar.
Hur ska det gå till?
Du hittar aldrig en syster som mig.
Tack och lov för det.
Det räcker med bara dig.
-Din lille... -För du gör mig lycklig.
Du har tillfört så mycket lycka i mitt liv.
Det är delikat.
-Ät upp. -Okej.
Om du tar din medicin direkt efter maten
får du mindre ont i magen.
-Det ska jag göra. -Glöm det.
Ge mig den.
Du skulle hållit det hemligt,
men du verkar ha sagt det till alla.
Till och med Gyeong-seon.
Vad sa du?
Vad sa du till henne?
Det behövdes inte sägas så mycket.
Hon är snabbtänkt.
Hon är inte dum som du.
Jag är vuxen.
Jag kan dejta
och gifta mig utan mina föräldrars godkännande.
Jaså?
Då så, vi får se hur det blir med den saken.
Sitt still.
Du kanske ångrar det senare.
Jag är inte den som ångrar något.
Sitt still så du inte gör illa dig.
Ska du redan sova?
Man blir trött av att ta hand om hushållet.
Du har bara diskat.
Jag vek tvätten och tog till och med ut soporna.
Det gjorde du bra.
Jag vet det, så låt mig få ta det lugnt.
Okej. Bäst du går och lägger dig.
Jag ringer dig i morgon.
Var det allt?
Jösses.
"Jösses"?
Okej, visst. Jag älskar dig så mycket.
Förlåt.
Varför säger du så?
Det är så irriterande. Varför kan jag inte sluta gråta?
Gyeong-seon, är det något jag kan göra för dig?
Du behöver inte göra något.
Ska jag få dig att skratta?
Ingen idé. Jag är okej.
Vad ska du göra?
-Det vet du redan. -Sluta.
Nej, gör det inte.
Vad är det för fel på dig? Du är så pinsam.
Så Yeong-in bad dig att samla bevis?
Ja. Jag funderade på om du skulle få veta eller inte.
Men det kändes som att du bör veta om det.
Hon är inte den som ber om bevis utan att ha en plan.
Jag har många möten som inte är här på kontoret,
så det är sällan jag har kontakt med de kvinnliga anställda.
Och så håller jag mitt avstånd från de manliga.
Så då tänkte hon nog att ingen ens skulle misstänka mig
om jag närmade mig dem.
-Om du inte vill att jag ska göra det... -Gör det.
Yeong-in måste vara väldigt målmedveten.
Sätt er.
Jag vill ha er hjälp med en sak.
Jag vill att ni samlar bevis gällande all orättvis behandling
gentemot de kvinnliga anställda, inte bara sexuella trakasserier,
utan också gällande arbetet.
Jag valde er för att ni var mest ärliga i enkäten.
Jag trodde den var anonym.
Se det som att ni inte kan gömma er för mig.
Några andra frågor?
Räcker det inte med enkäten?
Deltagandet är för lågt
och vi vet inte om det som skrevs var helt uppriktigt.
Hur ska vi få fram bevis?
Jag tar hand om det.
Så du tänker bara lösa klagomål
där det finns tydliga bevis?
Just nu så. Jag hoppas också att de orapporterade angriparna
till slut anger sig själva.
Men kanske begär jag för mycket.
Chatthistorik och sms?
Jag hoppas det är det enda.
Att det inte finns något värre...
Jag vill inte ens tänka på det.
Kom in.
Herr Nam, här är försäljningsrapporten.
Försäljningsrapporten?
Fröken Kang, hur länge har du varit arbetsledare?
Det är mitt sjunde år.
Redan?
Vad tycker du om det?
Jag har rutin på allt nu.
Med din erfarenhet och kompetens
är det väl dags för en befordran?
Det är många kvinnor i vårt företag,
så man kan tro att ingen sticker ut.
Hur ska jag säga det här?
Det är alltid någon som sticker ut. Håller du inte med?
Det tar jag som en komplimang.
Självklart.
Men du förstår,
omständigheterna är ganska besvärliga.
Att bara välja en person att stötta
är inte så enkelt som det låter.
Varför?
För att folk sprider rykten.
Vad är det du vill ha sagt?
Inget speciellt.
Men som du vet
är det något som pågår.
Så...
...om jag skulle
stötta dig,
måste jag veta säkert var jag står.
Du vet.
I stället för att bara titta på försäljningen...
Du vet vad jag menar.
Jag ska försöka ta reda på vad som pågår.
Du är smart.
Väldigt kvicktänkt.
Vad händer med angriparna när sanningen kommer fram?
De får sparken va?
Inte en chans.
Tror du att de bara straffas? Så får det inte bli.
Vi måste kämpa för att de ska petas.
Då drar vi det lite för långt.
De försöker bara tjäna sitt levebröd.
Och det gör inte vi?
Varför blir du så uppretad?
Jag vill bara inte att konfrontationen ska påverka dig negativt.
Varför är du exkluderad?
Vad menar du?
Sluta förhöra mig, okej?
Nu går jag.
Den där lilla...
Är det här verkligen okej?
Är det inte för dyrt?
Oroa dig inte. Ät upp.
Jag har råd att bjuda min kollega på en sådan här måltid.
Ät upp. Vi kan beställa mer.
Jag måste säga
att jag är stolt över att vi kommit så här långt.
Vi fick en del hjälp på vägen.
Vem hjälpte oss?
När det gäller dig
har herr Nam tagit så bra hand om dig.
Skitsnack.
Han är där han är tack vare mig.
Du har stöttat honom på många sätt.
Det är inte allt.
Alla är körda om jag öppnar min mun.
Kommer du ihåg?
Tjejen som jobbade på HR och gifte sig. Vad hette hon?
-Hon hette... -Du förstår,
bara herr Nam fick röra henne.
Är han så hemsk?
Det var inget jag märkte av.
Du måste bli en bättre människokännare för att lyckas.
Det finns mer.
Du vet väl att jag nyss var på en affärsresa med Yoon Jin-a?
-Ja. -Till och med då... Var ska jag ens börja?
Sa han inte bara att du skulle bjuda på mat?
Det här är anledningen till att de som håller tillbaka är idioter.
Ärligt. Jag gjorde bara sådant där då jag blev uppspelt
under våra team-middagar,
för vi hade så roligt ihop.
Ja, så var det.
Men det spårade ur för att kvinnorna fick fel uppfattning.
Men han är på en helt annan nivå.
Åh, jag hittade det. Du bara måste höra det här.
"Vi måste få till ett bra avtal.
Det är en bra idé att använda Yoon Jin-a för att bryta isen."
Han menade i princip att jag skulle använda henne
så de skulle ge oss det vi ville ha, eller hur?
Jösses, jag är...
-Jag kan inte... -Det är inte påhittat.
Men Yoon Jin-a måste ha känt på sig att något var på gång.
Hon backade ur.
Jösses, den tjejen...
Pappa, vad gör du här?
Jag har väntat på dig för jag vill ta ut dig på en dejt.
Det är nog något du vill säga.
Vad är det?
Jag ska säga något,
men missförstå mig rätt.
Först och främst
ska du ska veta att jag och din mamma alltid sätter dig först
och att vår plikt är att leda dig
i rätt riktning.
Jag vet att du är arg på din mamma, men...
Jag är inte arg.
Jag är besviken.
Ja.
Men du förstår henne, eller hur?
Nej, det gör jag inte.
Vad har hon emot Jun-hui?
Vad har han gjort?
Han har inte gjort något, men...
Jag vet att det inte är rätt
att döma folk efter hur
de växte upp eller vad de äger,
men att växa upp utan föräldrar påverkar verkligen barn.
Pappa.
Du kan inte bortse från vikten av att ha föräldrar.
När du kliver in i det riktiga livet
finns det saker dina föräldrar måste lära dig.
Och när det blir tufft
kan föräldrarna ge dig råd baserade på sina erfarenheter.
Det är så de hjälper dig att växa och mogna.
Är Jun-hui ett dumhuvud?
Är han oartig eller respektlös mot äldre?
-Nej, det är han inte. -Så vad är problemet?
Det finns inte en enda giltig anledning.
Tror du att alla älskar mig för att jag växte upp med dig och mamma?
Inte alls.
Jag skulle tro att du och mamma
är stolta över mig då jag är er dotter,
men det är inget särskilt med mig.
Andra är till och med bättre än mig på vissa sätt.
Jun-hui?
Jag är så tacksam att han valt mig.
Ibland undrar jag om jag förtjänar att vara hans flickvän
för han är en så underbar person.
Ditt perspektiv skiljer sig från din mammas och mitt.
Vad är kärlek?
Du sa att det är föräldrarna som ska lära barnen att bli bättre.
Berätta då vad kärlek är.
Pappa.
För första gången i livet
får jag lära mig vad kärlek är
och hur man älskar någon.
Jag har lärt mig mycket av Jun-hui.
Som hur jag hjälpte mamma på sjukhuset...
Jag hjälpte henne byta om,
sätta på sig skorna,
komma ur sängen...
Att jag var kärleksfull mot henne.
Han oroar sig alltid för att jag ska ramla eller bli sårad.
Även om jag är vuxen
är han alltid orolig, vilket bevisar hans kärlek.
Han har överöst mig med all sin kärlek.
Mig, din dotter.
Varför inte godkänna en kille som älskar din dotter så?
Hur kan du misstycka?
Han är så varmhjärtad.
Han är väldigt snäll.
Jag tänker inte lyssna på er.
Jag ger bara upp om jag själv upplever
och känner att det inte funkar.
Jag gör inte slut förrän det sker,
vad ni än säger eller gör.
Strunt i om ni blir besvikna.
Jag är besviken på er också.
Du slutade för ett tag sedan.
Varför är du inte hemma?
Var är du nu?
Varför låter du så nere?
Du känner dig väl inte sjuk?
Du får inte bli sjuk.
Din röst låter konstig.
Jag är täppt i näsan för det är kallt.
Du har inte klätt på dig ordentligt.
Jag är helt påbyltad.
Måste du jobba hela natten?
Nej, vi är nästan klara med projektet.
Här kommer mitt förslag.
Vad är det?
Vi kan väl laga mat hemma i helgen?
Jag kan inte laga mat.
Jag tänkte göra det.
Så?
Vad tänker du laga?
Vad helst du ber om.
Vad som helst?
Självklart.
Jag kan göra vad du vill, Jin-a.
Vad vill du ha?
Jag vill ha...
Jag vill ha dig.
Jag vill bara ha dig, Jun-hui.
Varför är du här själv?
Om du är så nyfiken skulle du ha följt med.
Jag vill inte upprepa mig. Fråga pappa när han kommer.
Se till att du är ledig i helgen.
En kompis till mig vill para ihop dig med en kille.
Du är så barnslig
att det äcklar mig.
Den där skitungen...
De är eftertänksamma ska du veta.
Varför inte bara låta dem vara och se vad som händer?
Tänk om de blir för fästa vid varandra?
Hur kan du som är hennes pappa säga något så ansvarslöst?
De har redan fallit för varandra. Vi kan ju inte direkt slita isär dem.
Det är inte så kärlek fungerar.
Va? "Kärlek"?
Vad i helvete pratar du om?
Det är för att de känt varandra så länge.
Det är definitivt inte kärlek.
Vad är kärlek då? Vet du ens vad det är?
Herregud. Berätta vad det är då.
Det tänker jag inte.
-Vi har inte pratat klart. -Släck bara lampan.
Våga bara kliva på mig.
Jag ser allt.
Ska nästa spel handla om matlagning?
Vad pratar du om?
Varför tittar du annars på recept?
Jag tänkte bjuda hit Jin-a i helgen och laga mat till henne.
Varför gör du aldrig det för mig? Seriöst.
Det är för tidigt att vara svartsjuk.
Menar du att det bara kommer bli värre?
Du kommer inte klara av det.
Är du arg?
Ja, jag är så arg just nu.
Kom igen. Ge mig en chans.
Det kan jag inte!
God natt.
KANADA
Hallå?
Vem är det?
Det är jag, Gyeong-seon.
Åh, hej. Vad är det?
Kan du prata?
-Nu? -Passar det inte?
Tja... Jag är ute med mitt barn.
Jag är också ditt barn, pappa.
Varför säger du så där helt plötsligt?
Vad tycker du annars jag ska prata om?
Vill du att jag ska lyckönska dig?
Eller ska jag aldrig mer ringa?
Jösses...
Vet du ens hur många år som gått?
Har du någonsin undrat hur Jun-hui och jag har det?
Okej.
Så där säger du jämt.
Hur länge tänker du undvika oss så här?
Kan vi verkligen inte förvänta oss något från dig?
Vi pratar mer en annan gång.
Jag dricker så att jag ska kunna somna.
Varför kan du inte somna?
För att jag saknar dig.
Det är bara en ursäkt för att dricka.
Om jag kunde skulle jag visa dig
hur mycket jag saknar dig just nu.
Jag saknar dig också.
Det tar kol på mig.
Jag saknar inte dig så mycket.
Inga grimaser, okej?
Det här är trevligt.
Vad då?
Det är som att vi kan se varandra även om vi inte är tillsammans.
Jag hörde det där.
Min pojkvän dricker,
så då kan jag också göra det.
Vore du här skulle jag fått tyst på dig.
Hur då?
Med det du tänker på just nu.
Räkna till tio, okej?
Öppna dörren.
Det var inte ett misstag att börja dejta Jin-a.
Du är inte bra nog.
Varför säger du alltid att du är okej?
-Kom hit. -Du kan bli hur arg du vill.
Du kan snacka skit om min mamma.
Yoon Jin-a är här.
Vi gör det här för din skull. Du kan inte bara dra dig ur.
De herr Nam ofredade...
Jösses, Jin-a...
Vi ska inte svika varandra.
-Kalla mig svåger. Sluta. -Svåger, aldrig.
-Han är min bror. -Han är min pojkvän!
Pappa är här.
Vem bryr sig vad han har att säga? Vad spelar det för roll?
Vem skulle annars bry sig om mig så här?
Du står alltid ut med stressen ensam.
Varför ljög du för mig?
Släpp henne. Nu! Jag sa åt dig att släppa henne!
Jin-a.
Jag är okej. På riktigt.
Jag är också okej.
Jag kan ta mig igenom allt.
Undertexter: Tina Shebli