LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Hur har din andra dag i Paradiset varit?
-Andra dag i Paradiset? -Ja.
Sover du?
"Sover du?"
Så löjligt.
Verkligen?
Otroligt.
Sover du?
Nej.
Vilken lättnad.
Tack och lov.
Så hur har din andra dag i Paradiset varit?
Min andra dag i Paradiset?
Hur hamnade vi i Paradiset i två dagar?
Jösses.
Hur tog vi oss tillbaka hit?
För att du vann och kom först.
Just det.
-Var det värt det? -Vad?
Vad tycker du?
Det är en besvikelse.
-Besvikelse? -Ja, vi fick inte chans att prata.
Eller hur?
Det känns som att idag var en viktig dag.
Eller hur?
Jag vet inte.
Jag vet inte
hur du känner dig,
ärligt talat.
Vi har knappt ens pratat.
Jag undrar
om du inte är nyfiken på mig längre.
Tanken slog mig.
Du kanske bara är trött.
Det är så jag har
försökt se det.
Ändå
tycker jag att jag har försökt.
Ja.
Men du tycker bara
att jag ser för trött ut…
-Ja. -Bekymrade det dig?
-Ja. -Är det så?
Du hade inte samma vajb som igår.
Okej.
Jag är inte typen som uttrycker mig i ord.
Att uttrycka mig i ord är inte min grej.
Är det så tuffa killar visar sina känslor?
Jag fattar inte riktigt.
Jag kan inte vänja mig vid tempot här.
Hur ska man kunna ta stora beslut på en dag eller två?
Nej, jag ber dig inte att bestämma dig.
Jag ville bara veta hur du känner nu.
Jag mår bra just nu.
Då kan du behandla mig snällare!
Men det är sån här jag är. Vad ska jag göra?
Jag ska göra mitt bästa.
Du kan vara lite ömsint.
Var snäll mot mig.
Har jag nånsin varit ömsint mot dig?
Ja, igår var du det.
-Var jag det igår? -Ja.
Okej.
Jag ska försöka.
Inte en high five!
Ingen high five.
-Det passar inte! -Ge henne en kram.
Varför är du på Si-ans sida nu?
Varför gör han så?
Så här gör han!
Kyuhyun hade tålamod med honom.
Nu kanaliserar han Si-an.
Passar en high five nu?
"Okej, kom igen!"
Det är ju löjligt.
Inte en high five!
Du är så jobbig.
Jag tror inte att ett perfekt förhållande
är något man kan önska sig till.
Det är vad jag tror.
Särskilt ett romantiskt.
Jag förstår.
Ett förhållande handlar om att hitta en gemensam grund.
Det är sant.
Vi kommer från olika bakgrunder.
-Både du och jag. -Ja.
-Visst? -Ja.
Vi kan väl försöka lite mer?
Om det är möjligt, såklart.
-Vi har några likheter. -Ja.
Vi är nog olika på många sätt också.
Jag ska också försöka.
Jag ska försöka att vara mer ömsint.
Täck dig.
Ska vi lägga oss?
Ja.
Det gör vi.
Jag gillade det samtalet.
Jag förstår dem båda.
Även om det var frustrerande och fanns saker jag inte gillade,
så var samtalet de just hade fint.
-Perfekt. -Det kändes naturligt.
-Det var fint. -Ja.
Som Si-an sa,
ett förhållande handlar om att försöka anpassa sig till varandra.
Det måste man göra.
Men att vilja förändra nån eller få den att ändra sig
är inte vad man bör göra.
Man kan inte forma någon till den man vill att den ska vara.
Folk förändras inte drastiskt.
-Så tror jag. -Ja.
Det är svårt.
Inte första gången hon säger så.
-Nej. -Hon har sagt det förut.
-Hon upprepar det. -Ja.
Men jag tror att det är så.
Även om de vet att de inte passar ihop,
dras de ändå till varandra.
-Ja. -Precis.
En rolig sak som Jun-seo sa var:
"Har jag nånsin varit ömsint mot dig?"
Det var…
De klickar inte.
Jag fattar inte att han sa så till henne.
-"Jag är inte en ömsint typ." -Svårt att säga.
Han är typen som high fivar efter det.
Ärligt talat
hade det inte varit Jun-seo om han agerade ömsint, som Jeong-su.
Si-an begär för mycket.
Hon vet att han inte är den typen.
Och hon föll för den han var.
Den ena vill att partnern förändras.
-Och han säger: -Ja.
"Det är sån jag är."
Hon säger: "Du brukade vara sån."
De har fastnat i det förflutna
-och tar upp saker från förr. -Precis.
Men Jun-seo tycker: "Jag har alltid varit sån här. Har jag förändrats?"
Det är i början av förhållandet så de har förväntningar.
Just det.
DAG 8
De är i samma rum.
-De är där inne tillsammans. -Tystnaden.
Det är Min-seol.
Vill hon ventilera sin frustration?
Min-seol?
Hej.
Jag ville bara umgås.
Har du beslutat nåt?
Jag?
Jag…
Ja?
Jag tänker kämpa på.
Med Jun-seo?
Kul. Det är bra.
Men…
Åkte han inte till Paradiset med Si-an
för att bekräfta sina känslor för henne?
Du får fråga honom när han kommer tillbaka.
Jag ska fråga när han kommer
men jag oroar mig för det.
Jag vet inte hur jag ska ta upp det.
Jag har svårt för personer som han.
Men Jun-seo måste väl ge mig besked nu?
Såklart.
Vi hade också nåt på gång.
Han måste förklara en del, så att jag kan se hur jag känner.
Måste jag lida så här?
Jag föreslår att du frågar honom och tar upp det först.
Frågar vad?
Ska jag fråga: "Ska vi dricka whisky?"
"Låt oss dricka whisky…"
Vilket är bäst: "Ska vi" eller "Låt oss"?
Jag tycker "Låt oss dricka whisky."
Det låter gulligare.
Vi övar.
-Öva vad? -Någon får spela Jun-seo.
-Öva? -Okej.
Jag börjar.
Kör på.
Jun-seo, vi måste prata.
-Visst. -Vi pratar.
Okej.
Vi går.
-Vi går och sätter oss. -Vi sätter oss.
Hon är otrolig.
Varför?
-Jo. Det är kul. -Vi sitter.
-Hur var Paradiset? -Tja…
Hade ni kul?
-Ja, vi pratade om ditt och datt. -Så kul.
Så drack ni whisky sen?
Vi säger att han inte gjorde det.
-Herregud. -Hon är underbar.
Han drack ingen, okej.
Du frågade om jag ville till Paradiset.
Säg det och att han gav dig fel signaler.
"Jag har ingen aning.
Jag är helt förvirrad." Så ska jag säga.
Du är så rolig.
-Helt galet. -"Allvarligt.
Jag har inte kunnat sova, Jun-seo.
Varför frågade du ens om jag ville?
Varför såg du på mig som om du valde mig?"
-Ja. -Säg att du blev sur.
-Som "Jag blev sur." -"Jag blev sur."
Ja. Som "Jag trodde du valde mig!"
"Tjejerna trodde jag skulle åka.
Vi sa till och med hejdå."
-Bra! -Så säger jag.
-Det är bra. -Är det?
Det tycker jag.
-Är det okej? -Det är min stil.
Du är så gullig.
Tack vare Min-seol,
är stämningen där
-så mycket ljusare. -Ja.
Jag gillar det.
-Uppfriskande. -Ja, det är bra.
Hon har positiv energi.
Hejdå.
Jag fick en dopaminkick. Helt galet.
Är du sömnig?
Luta dig på mig.
Oj, vi är ovanför molnen.
Jeong-su.
-Varför sitter de så där? -Eller hur?
Om jag vore Jeong-su skulle jag byta plats.
Sov lite.
Dags att sova.
I helikoptern såg jag hennes huvud mot Jun-seos axel.
Så…
Eftersom jag är lite gammaldags
hade jag svårt att godta det
och tankarna snurrade.
Så han är gammaldags.
Om han nu hade svårt att acceptera det,
ville han ha henne på sin axel då?
Gammaldags eller inte,
om en kvinna jag gillar lutar sig mot en annan killes axel…
-Självklart vore jag oroad. -Såklart.
-Det är störande. -Ja, han kanske tänker:
"Hon gillar Jun-seo mer än mig."
-Säkert. -Ja.
Jag tycker Jeong-sus reaktion är ett positivt tecken,
för om han är så där svartsjuk
så har han äkta känslor för henne.
Men även om Jeong-su har äkta känslor för Si-an,
har han gett henne klara besked om hur han känner
och uttryckt dem till henne?
Det har han inte.
Men han vet hur han känner.
Men Si-an vet inte det ännu.
-Hon vet inget. -Nej.
-Precis. -Det har inte funkat.
De blev jättebra.
-Ja, jättebra. -Ja.
Jag tycker bilderna blev bra.
Den här är fin.
-Theo… -Han ser så smal ut.
-Han är så mager. -Han ser tärd ut.
Inte förvånad.
Är det Si-an och du?
-Jag tog den bilden. -Ja.
Du tog den bra.
-Blomringen jag gav henne. -Var?
Ni två ser ut som ett par.
Den där är cool.
Du saknar henne.
Vad?
Du saknar Si-an, eller hur?
Var tyst.
-Vad är det? -Ge mig fotot. Sätt upp det.
Han saknar Si-an så mycket
att han nästan börjar gråta.
-Jag gäspade. -Ge oss en.
Jag tänkte fråga.
Jag gäspade bara.
Si-an åkte till Paradiset, så…
Men vem vet om känslorna blir djupare av att åka till Paradiset.
Eller ändras ingenting?
Det är oklart.
Jag försökte att inte bli otålig.
Var är alla?
Vi är tillbaka.
-Vänta. -Äntligen hemma.
-Jag tänkte inte hälsa på dem så. -Okej.
Jag måste uppföra mig i stil med min outfit.
Med stil och elegans.
Du har redan misslyckats.
-Tack för att du bar min väska. -Visst.
-Inga problem. -Hejdå.
Ska jag öppna dörren åt dig?
Si-an gör det.
Thank you.
Hur var det? Jag är nyfiken.
-Oss? -Ja.
Jättekul, jag hade så roligt.
-Vi hade kommit nära varandra i Inferno. -Ja.
-Hon lyssnar. -Ja.
Ja.
Att åka till Paradiset när vi var så nära gjorde det roligare.
-Det kändes annorlunda och avslappnat. -Säkert.
-Han är rolig. -Ni kommer bra överens.
Ja, bättre än förväntat.
Vi skojade med varandra.
Jag förstår.
Efter Inferno trodde jag inte att han skulle vara sån.
Så var det.
Vi fick slut på vatten.
Dags att träffa Hye-jin.
Nu kommer hon.
-Det är hon! -Hye-jin?
-Hej. -Hon är här.
Nu kommer hon.
Kom hit, baby.
-Varför kommer du så tidigt? -Ja?
Vad gjorde ni igår?
Igår? Vi åt rameyon och festade tillsammans.
Ja, och vi pratade alla tillsammans.
Det måste ha varit kul.
Theo var annorlunda igår.
Han var annorlunda.
-Hur då? -Det var sättet han pratade.
Jag förstår.
Theo…
Theo.
Nej.
Inte?
Hade ni roligt?
-Hade ni kul? -Det var…
Det var kul, men…
Jag vet inte.
Jag tror han var trött.
Jag vet inte. På det hela var det…
Jag hade nog höga förhoppningar sedan dagen innan.
Så snabbt inpå?
Ja, därför tror jag att jag förväntade mig mer.
-Mer som en känslomässig koppling? -Kommunikation.
Jag ville nog att vi skulle uttrycka mer.
Jun-seo är inte precis den varma och ömsinta typen.
-Förstår du? -Just det.
-Han är en tuffing. -Ja.
Han är som en best.
-"En best." -Ja.
Han säger alltid "öh".
Precis. Som: "Öh, gjorde ni det?"
Ja, "Öh, hörni."
Då var det inte bara jag.
-Jag blev sårad av det. -Ja, jag med.
Jag sa åt honom hela tiden att kalla mig vid namn.
-Precis. -Han bara kallade mig "Öh".
-Kallar han dig det? -Han bara…
-"Öh, vad gör du?" -Som "öh".
-Det var bara… -Fattar.
-Det var… -Jag frågade:
"Är du alltid så här, eller slappnar du av med mig?"
I Paradiset.
Han berättar vad han gillar.
-Ja. -Men…
Jag vet inte om han menar det.
-Jun-seo? -Han gillar saker.
-Okej. -Ja.
"Ja, jag gillar det. Bra." Men det är allt.
Detsamma med mig.
Så är han med mig också.
Det är allt han säger: "Det var bra".
Herregud, det är inte bra.
Jag vet inte. Det är lite…
Han sa att han gillar mig, men det känns inte uppriktigt.
Sa han att han gillar dig?
Jag förstår vad du menar.
-Varför känns det inte äkta? -Vad?
Varför känns det inte äkta?
Jag vet inte.
Han kanske var trött igår, eller så väntade jag mig för mycket.
Eller så kanske Jun-seo och jag har olika förhållningssätt.
Det sa jag åt honom.
Jag sa åt honom vad jag inte gillade
och bad honom att vara snällare och mer ömsint.
-Han skulle anpassa sig. -Okej.
-Han skulle jobba på det. -Okej.
Pratade ni om såna saker?
Då gillar han verkligen Si-an.
Jag visste inte att ni pratade om sånt.
Men… Jag höll på att glömma.
Vi åt.
-Vi åt ihop. -Okej.
Och vi pratade om saker,
och han sa nåt som: "Min-seol har tyngt mina tankar."
Eller nåt som: "Jag har tänkt på henne."
-Men… -Jaså?
Min-seols namn kom upp och jag blev förvirrad.
Herregud, Kim Min-seol.
Hon började flina.
Hur kan hon vara så tydlig?
Inget som hänt tidigare spelar nån roll.
Min-seols namn kom upp och jag blev förvirrad.
Jag blev förvånad.
Jag trodde Jun-seo såg mig som en kär liten syster,
men när jag hörde att han tänkte på mig i Paradiset…
Jag tycker synd om Si-an, men det gjorde mig glad.
Det var svårt att inte le.
Jag har också nåt att berätta.
Han frågade mig om jag ville åka till Paradiset.
-Gjorde han? -Ja.
Han frågade om jag ville åka.
Han sa att han gillar whisky, och att han gillar Johnny Walker.
Jag sa: "Vi kan dricka när vi åker till Paradiset."
Igår hörde jag att han drack whisky.
Så jag frågade om det.
Han sa: "Inte Johnny Walker ännu."
-Så sa han. Därför… -Vad i all världen?
Jag trodde att jag skulle till Paradiset igår.
Jag hoppades.
Vi sa till och med hejdå.
-Okej. -Ja.
-Plötsligt valde han Si-an. -Jag trodde på Min-seol.
Jag var chockad.
Jag tänkte att om jag får prata med honom
vill jag fråga varför han ville prata med mig.
Men…
Vår första tur till Paradiset
kände jag så mycket press och stress
och tänkte en massa.
Men nåt som Jun-seo sa då har fastnat:
"Du behöver inte välja mig. Jag väljer dig."
-Sa han det? -Jaså?
Han sa så.
-I förrgår? -Ja.
-Under er första Paradis-dejt? -Ja, under vår första Paradis-dejt.
Men sen, nästa dag när vi åt,
sa han att han tänkte på dig.
Varför ta upp det?
Han kunde inte fokusera på dejten.
-Men varför… -Han kanske var trött.
Varför skulle han säga så till dig?
Varför säga att han tänkte på mig?
Han såg i alla fall olycklig ut hela tiden.
-Du vet hur fel det känns, va? -Ja.
Efter maten
säger han: "Kom" och reser sig.
-Vi hade inte pratat mycket. -Vad?
Vad sjutton?
Allvarligt.
Precis.
Det är väl inte konstigt att jag är förvirrad?
Jag är väl inte galen?
Vad intressant.
Ja, det är det verkligen.
Intressant.
Oh my God.
Det här kan nog få Si-an att vackla igen.
-Samtalet i deras rum. -Såklart.
För personen som hon trodde var fokuserad på henne
verkar ha sagt
-liknande saker till Min-seol. -Exakt.
-Och hon kan tänka för mycket. -Ja.
Jag tror inte att Min-seol ville röra till det.
Det var saker hon tänkte på som hon var nyfiken på
och hon bara sa dem.
-Ja. -Eller hur?
Hon hade ju inte sagt mycket tills
Si-an sa att Jun-seo tänkte på henne.
Sen rann det bara ur henne.
-Precis. -Då nämnde hon Johnny Walker.
-Hon ljuger inte. -Nej, det är sant.
Men från Si-ans perspektiv kan hon missförstå saken helt.
Jun-seo är bara…
Det skrämde mig.
Idag ska tjejerna delta i en tävling
om en dejt i Paradiset.
Kom igen.
Otroligt.
Samling vid poolen.
Varför vid poolen igen?
Otroligt.
-Nu är jag plötsligt stressad. -Jag är stressad igen.
Snälla.
De ska få i varandra.
Du har rätt.
De ska väl putta i varandra.
Här kommer de.
Det är för brutalt.
Jag är rädd.
Snälla, jag ber dig.
-Jag är rädd. -Jag vill gå.
-Knuffa i folk? -Kanske.
Jag har aldrig varit så här nervös.
Inte jag heller.
Idag ska tjejerna tävla om en dejt i Paradiset.
Endast de tre främsta får i rangordning välja var sin man
att gå på dejt med i Paradiset.
Dagens tävling heter…
"Knuffa av flotten".
Är det där flotten?
Ska vi knuffa den?
-Ovanpå den… -Vi står på den.
Knuffar vi av från den?
Tjejerna ska stå på flotten och vänta.
När visslan ljuder ska de försöka knuffa av varandra från flotten.
Det riskabla med den här tävlingen är
att man får se coola ögonblick, men även pinsamma.
Tjejerna kommer att tävla på allvar.
Hae-lin, A-rin och Min-seol kommer att kämpa.
-Du har rätt. -Det kommer att bli våldsamt.
-Herregud. -Vad ska vi göra?
De tre vinnarna i kvalomgången går vidare till finalen.
Snälla, ta mig till finalen.
Motståndarna matchas genom att dra bollar.
Om tre personer drar samma färg
tävlar alla tre mot varandra i kvalomgången.
Okej.
-En match mellan tre… -Det blir svårast.
-Matchningarna är avgörande. -Just det.
Jag vill bara undvika Si-an.
Kim A-rin drar första bollen.
Snälla, inte tre-matchen.
-Grön. -Kim A-rin, grön.
Vad är det?
Chung You-jin, röd.
Ta en av de tagna.
Lee Si-an, grön.
Det kan bli en tre-match.
Vad?
Kim Hye-jin, grön.
Vad?
Det blir tre-match!
-Jösses! -Jösses!
GRÖN BOLL A-RIN, SI-AN, HYE-JIN
Helt galet.
Ta det lugnt med mig, okej?
Det blir inte lätt.
Vi har redan en tre-match.
Ja, just det.
Park Hae-lin, gul.
Kim Min-seol, gul.
Hae-lin, jag vill till Paradiset.
-Jag med. -Åh, ödet är grymt.
Jag vill åka.
Bae Ji-yeon, röd.
RÖD BOLL - YOU-JIN MOT JI-YEON
Jag är så rädd!
-Låt oss inte bli kvar idag. -Nej, precis.
-Vi vill åka dit. -Ja, vi borde bryta.
Vi har inget val. En blir kvar.
Men jag tävlar mot Si-an.
Först de som drog en röd boll,
Chung You-jin och Bae Ji-yeon.
Stig upp på flotten.
-Lycka till. -Nu kör vi!
-Lycka till! -Ni klarar det.
Oj, vad kallt det är!
Det är nog kallt.
Det är så halt.
Ji-yeon, jag är rädd.
Är du bra på sport?
Är du? Det tror jag.
Men jag har aldrig gjort det här förut.
Jag vet inte vem som vinner. Tränar Ji-yeon?
-Båda verkar vältränade. -Jaha?
You-jin har starka ben, så hon har nog bra balans.
Ja.
Du ser ut att stå stadigt.
Varför är du så stadig?
Jag är så rädd.
Det säger hon bara.
Tänk om hon plötsligt ändras?
Vad redo.
Lycka till.
Herregud.
"Jag är rädd"!
Ji-yeon!
Stryptag?
Det är stryptag.
Oj, Ji-yeon!
Ji-yeon!
Det är läskigt.
Det är så roligt!
Nej!
-Ji-yeon! -Ji-yeon!
Hon drar väl inte i håret?
Oj, Ji-yeon!
Ji-yeon!
Kittel, kittel.
Extrapoäng för gullighet.
Kittel, kittel.
Kittel, kittel!
Nej!
Det funkar inte.
Herregud!
Nej!
Vänta!
Nej!
Ji-yeon åker ut.
Vinnaren är Chung You-jin.
-Bra. -De är värre än vi.
Beklagar.
Hon använde huvudet.
Vilken spänning.
Vilken rolig tävling.
-Ji-yeon vann i gullighet. -Enig.
"Kittel, kittel" var så gulligt.
Bra jobbat.
De som drog en gul boll, Park Hae-lin och Kim Min-seol.
-Kom igen! -Stig upp på flotten.
Ni klarar det.
Igen, två personer som gärna vill åka.
Vilken tävling.
Både Min-seol och Hae-lin är desperata.
-Ja. -Precis.
-De måste vinna. -Ja. Oj.
-De gillar olika killar också. -Ja.
Varför är det vi?
Jag vet.
Jag har inte varit i Paradiset på länge.
Jag vet inte vad som händer på utsidan.
Jag måste vinna idag och åka till Paradiset med Jun-seo.
Jag måste reda ut en del.
Först och främst är jag ganska stark.
Och jag är lång, så jag har nog en fördel.
Min hjärta klappar.
Var redo.
Hon är stark.
-Hon har läge. -Är det redan slut?
Ska hon bara knuffa så där?
Sänk din tyngdpunkt!
Lägre ner!
Hae-lin är allvarlig.
-Nej, Min-seol! -Ta tag i benet.
Ta tag i benet. Låg tyngdpunkt.
Bra!
-Hon har vänt matchen! -Jaså?
Hon följer instruktioner.
-Bra! -Du kan!
-Bra! -Lite mer!
Båda kan vinna.
-Tryck! -Kom igen!
-Tryck! -Knuffa henne!
-Tryck! -Kom igen!
-Jag är slut. -Åh, nej.
Hon är utmattad.
Hon reser sig.
Hon lyfte henne.
Nej!
-Åh, nej! -Åh, nej!
Ben i spagat!
-Jag ska inte i. -Nej!
Nej, jag ska inte i!
Jag ska inte i!
Nej, jag ska inte i!
Jag ska inte i!
-Stryptag! -Hon kämpar!
Herregud!
Nej, jag ska inte i!
Jag ska inte i!
Nej!
Min-seol!
"Jag ska inte i!" Herregud!
Nej, åk inte i.
Nej!
Min-seol!
Kim Min-seol åker ut.
Vinnaren är Park Hae-lin.
-Hon är stark. -Eller hur?
Jag är trött.
Stackars vår yngsta deltagare.
Det var tufft.
Oj, vad hon kämpade.
-Bra jobbat. -Du var bra.
Du var så bra, Hae-lin.
Hon ser besviken ut.
-Jag är nyfiken på tre-matchen. -Jag med.
Alla tre tänker på olika personer…
-Jag är nervös. -Jag är ännu nervösare.
Allt är ditt fel.
Jag är så nervös.
Allvarligt.
De som drog grön boll,
Kim A-rin, Lee Si-an och Kim Hye-jin.
Stig upp på flotten.
En tre-match blir inte lätt.
-De ger sig på Si-an först. -Ja.
-De andra två gör det. -Säkert.
För att hon verkar stark.
-Ja. -Hon har god fysik.
Det är sant.
Jag klarar det.
Kom igen, Lee Si-an!
Lyckost dig.
Kom igen.
-Kom igen. -Kämpa, Hye-jin!
Börja när visslan ljuder.
Var redo.
Vad sjutton?
Vad?
Herregud!
Båda två?
-Vad sjutton? -Vad?
Herregud!
Det är allvar.
Kim A-rin åker ut.
-Ser du? Det är slut. -Ja.
Hon hade inte en chans.
Nej, jag vill inte.
-Vänta. -Okej.
-Okej. Res dig. -Vänta!
Jag ber om nåd.
Tänk om hon knuffar sen?
-Var snäll mot mig. -Okej.
Okej?
Hon är hemsk.
Hon viker sig som ett papper.
Nej!
-Hye-jin, upp igen! -Kämpa!
Herregud, se på dem.
-De sparkas. -Vad händer?
Hye-jin är bra.
Jag orkar inte titta.
Kämpa på!
Vänta.
Vänta. Jag är så trött.
Ni ser ut som slavjägare.
Vänta.
Du måste sätta dig.
Nej!
-Nej! -Nej!
-Åh, nej! -Herregud!
Hon halkade! Nej!
-Vad? -Höll hon sig kvar?
Hon är en vippdocka.
-Hon föll inte! -Lever hon?
Hon klarade sig.
Du behöver bara knuffa.
Lite mer!
-Så där ja! -Tryck!
Tjejen.
De är otroliga! Allvarligt.
Det är otroligt.
De måste vara slut.
Åk i nån gång, då.
Jag är så trött.
-Kom igen! Ge allt! -Så jobbigt.
-Kom igen! -Jag trodde jag skulle dö.
-Kämpa! -Kämpa!
-Kom igen! -Kom igen!
Använd all styrka du har!
Hon kanske knuffas av.
-Vänta. -Hon håller sig kvar igen.
Putta i henne!
Nej!
-Lyft! -Lyfter hon?
Är det möjligt?
Putta i henne!
Nej!
Kämpa på.
Kim Hye-jin åker ut.
Vinnaren är Lee Si-an.
Nej.
-Si-an måste vara stark. -Det är hon.
-Grymt. -Vilken episk match.
En episk match.
Du var bra.
Allvarligt. Jisses.
Du är för stark.
Finalomgången blir en tre-match.
Chung You-jin, Park Hae-lin och Lee Si-an.
Stig fram och gör er redo.
Kom igen.
De måste vara helt slut.
Jag klarar inte att titta.
Mina armar är förlamade.
Dong-ho, ha så kul.
Jag stannar, så ha så kul.
Hae-lin är bra.
Man behöver långa armar och ben
-för att få styrka runtom. -Ja.
Men Si-an avslutade just sin match.
-Hon kan vara trött. -Ja.
Därför ska de gå på henne först och sen varandra.
För båda vill åka med Dong-ho.
Börja när visslan ljuder.
Var redo.
Vad sjutton?
Istället för ihop går de emot varandra.
Säkert för Dong-ho.
En kamp om Dong-ho.
Vad sjutton?
Jag ville bara få i You-jin.
Så snart det började gick Hae-lin på mig.
Det blev en kamp om Dong-ho.
Jäklar. Nej.
Vad gör du, Hae-lin?
Så, låt mig.
"Så, låt mig."
"Jag är rädd."
Så, låt mig.
Hae-lin är så bra.
-Hon fattar spelet. -Hon är oberäknelig.
Herregud, nej!
Nej! Åk inte i!
-Vad i all världen? -Jösses!
-Hjälps de åt? -De puttar henne.
Herregud, nej!
Nej! Åk inte i!
-Åh, nej! -Kroppen är vriden.
Nej! Åk inte i!
Chung You-jin åker ut.
Jag fick en smäll i magen,
och jag ville hålla mig kvar, men jag tappade luften.
Sen kom Si-an och jag åkte i.
Hae-lin är så stark.
Hon vände på henne.
Det är så gott som över.
Det är läskigt.
Herregud.
Si-an var fantastisk.
-Allvarligt. -I slutet…
Det är läskigt.
Herregud.
Park Hae-lin åker ut.
Vinnaren är Lee Si-an.
Hon är en grym kvinna.
Nu är jag plötsligt rädd för henne.
Hon är en krigare.
Det var strategiskt.
Vad gulligt.
Tjejernas tävling om en dejt i Paradiset.
Här är den slutgiltiga rangordningen.
På första plats, Lee Si-an.
Andra plats, Park Hae-lin.
Tredje plats, chung You-jin.
De tre vinnarna i tävlingen
får välja varsin man i eftermiddag att åka till Paradiset med.
Si-an är otrolig.
Det var den tuffaste tjejtävling jag har sett.
-Det var fantastiskt. -Ja.
-Hon vann tre-matchen också. -Ja.
Det var kul.
Jag tyckte det var kul att se.
Det var som gyttjebrottning för män.
Spännande.
Si-an tycks vara gjord för Paradiset.
-Hennes öde att vara där. -Hon ska dit.
Är det så?
Är inte hon den enda som har åkt dit varje dag?
Hon blir ofta vald, vinner tävlingar och är stark.
Man kan inte slå henne.
-Oslagbar. -Hon har överkraft.
Men jag undrar varför Si-an kämpade så hårt.
Som förstaplatsvinnare får hon välja först.
Ville hon välja först?
Det har nog inte med det att göra, utan tävlingsanda.
Tror du?
Nej, jag tror definitivt hon har nån hon vill åka med.
Det är bara några dagar kvar.
Hon måste bekräfta sin känslor
för den hon vill ha.
-Enligt min ödmjuka åsikt… -Jeong-su?
I slutändan
-blir det Si-an och Jeong-su. -Ja.
Hur som helst, orsaken att hon ville vinna…
-Vi får snart veta. -Ja.
-Och så var det kampen om Dong-ho. -Precis.
Vi såg två tjejer kämpa om Dong-ho.
Hae-lin sa kvällen innan
att hon bestämt ville åka med Dong-ho.
-Hon såg mest desperat ut. -Exakt.
Hennes blick och attityd visade beslutsamhet att ta Dong-ho.
-Just det. -Ja.
Min-seol verkade också desperat.
-Ja. -"Jag ska inte i!"
-Ingen kämpade halvhjärtat. -Nej.
Si-ans kvalmatch var som en final.
-Ja. -Precis.
-Jag blev ledsen när jag såg det. -Ja.
Jag kunde knappt se heller. Det var otäckt.
Tänk att det gick så bra för Hae-lin.
Men hon sa att hon kände sig säker på tävlingar.
You-jin kom väl trea?
Ja, just det.
Så, om Hae-lin inte väljer Dong-ho
så kan You-jin välja honom.
Hade hon kul med Jeong-su igår så väljer hon nog honom.
-Var det kul igår? -Vad?
Var det kul?
Hon är en komiker.
Hon är så rolig.
-Hon är charmig. -Ja.
Jag undrar hur hon känner.
-You-jin? -Vi hade dubbel-dejt igår.
-Jaså? -På puben.
You-jin och Jeong-su verkade ha jätteroligt.
-Deras vibbar… -Klickade de?
De trivdes bäst ihop.
-Inte på så sätt. -Vem tar hon?
Verkligen?
-Vi är vänner. -Är hon som en vän?
De kanske skämtar bra.
Ja.
Frågan är vem Si-an väljer.
-Jag är nyfiken. -Ja.
Om Si-an väljer Jeong-su så kan inte You-jin välja honom.
Jag har inte sett Si-an och Jeong-su tillsammans mycket,
så jag vet inte hur det är.
Kanske väljer hon honom därför.
-Ja. -Precis.
Jag tror hon väljer Theo.
Det kan vara ett tecken på hennes slutgiltiga val.
-I slutändan… -Det är okej att bestämma nu.
Ja, men hon kanske inte vet ännu.
Om jag vore Si-an
skulle jag bara välja den jag ville,
oavsett om det är Jun-seo, Theo eller Jeong-su.
-Ja. -Så gör hon nog.
Hon verkar vara den typen som gör så.
Ingen anledning att komplicera saker nu.
Vi behöver nog inte överväga nån annan.
Si-an har det svåraste läget.
Hon måste ha det jobbigt nu.
Tävlingar är inte vår starkaste gren.
Nej.
Hur såg jag ut? Verkade jag för desperat?
Du såg snygg ut.
-Är det sant? -Ja.
-Men i slutet…
-Jag skulle inte ha tagit benet. -Nej.
Varför sa han åt mig att göra det?
Ta tag i benet, Min-seol.
Ta tag i benet. Låg tyngdpunkt.
Varför sa han åt mig att göra det? Han visste inte.
Jag skulle ha puttat henne, men ha sa ta benet.
Så roligt.
Jag är lite besviken.
-Jag är så besviken. -Ja.
Så länge vi gjorde vårt bästa, är det okej.
Du har rätt.
Jag gav allt, men det gick inte. Jag försökte i alla fall.
Jag gjorde mitt bästa. Det gick inte. Inget att göra åt det.
Det handlar om tur. Även tur med matchningen.
Du har rätt.
Bara vi gjorde vårt bästa.
-Ja. -Man kan inte kontrollera
vad som händer ändå.
Istället för att vinna för att nån var snäll…
Precis.
Bättre att förlora efter att ha gett allt.
Det är sant.
Är det alla som förlorade?
Just det. Alla de åkte ut.
Jag är nyfiken på vem Si-an väljer idag.
-Ja. Jag tror det blir Theo. -Hon väljer Theo.
Ja.
Jun-seo har åkt två gånger.
Ja.
Jag hoppas att Jun-seo inte åker till Paradiset idag.
Hej.
Du har klätt upp dig.
Vill du gå till rummet? Eller…
Dit bort.
Vart?
Vi går dit.
Vi går dit bort. Det är fint.
Okej.
Si-an, det är bara två dagar kvar.
-Tiden går fort. -Jag vet.
-Ja. -Jösses.
Har du mycket att tänka på? Börjar du reda ut saker?
Har mina närmanden satt för stor press på dig?
Inte alls.
Jag säger till alla att Theo inte pressar mig.
Jag förstår. Jag ville bara veta.
Efter att du kom tillbaka igår och med tiden…
Om dina känslor för Jun-seo har vuxit mer än för mig,
så kanske mina närmanden gör dig obekväm.
Man kan undra vad han tror.
Därför ville jag fråga hur du känner.
-Ärligt talat… -Ja?
Efter två gånger i Paradiset med Jun-seo
så har mina känslor för honom vuxit.
Ja.
Men jag har heller inte valt honom.
Okej.
Ska jag vara ärlig…
Det är så svårt att prata med dig om detta, men…
Ja.
Det är bättre att du hör det från mig än nån annan.
Ja.
-Pressar jag dig för mycket? -Nej, Theo.
Ska jag fortsätta? Tänker du på mig än?
Du måste berätta. Du vet att jag vill ha öppna kort.
Om jag ligger sist av oss tre
ska jag inte pressa dig, såvida jag inte är tvåa.
Det är bara två dagar kvar.
Du måste bestämma dig snabbt. Var sann mot dig själv.
Jag valde ju att berätta för dig.
Jag…
-För mig… -Ja?
-Jun-seo och… -Ja?
Tja…
-Jeong-su. -Okej, då är jag trea.
-Det står mellan dem två. -Okej, tack.
Theo…
Jag ville höra det.
Allt mitt flörtande…
-Gjorde jag dig obekväm? -Inte alls.
Jag förstår.
-Theo, du var… -Ja?
Herregud, jag…
Jag gick på i full fart från början,
även om jag kunde bli sårad.
Du har alltid uttryckt dina känslor för mig,
så jag kände mig ärligt talat attraherad av dig också.
Men jag har åkt flera gånger,
-till Paradiset. -Ja.
Och vi var skilda åt.
Det stämmer.
Vi sågs inte, så jag tänkte inte på dig.
Jag håller med.
Det var den största faktorn.
-Okej. -Ja.
Ärligt talat
behöver du inte gråta eller känna skuld.
För jag ångrar inget.
I den verkliga världen visar jag när jag gillar nån.
Men jag faller inte för folk så djupt och fort.
Jag blir inte kär så lätt.
Jag undrade varför jag kände så här.
Jag inser hur jag behandlat dig…
Ja?
På samma sätt som första gången jag blev kär.
-Ja. -Därför föll jag för dig så snabbt.
Så jag ångrar inget.
Jag gjorde allt. Till och med gav dig blommor.
Visa mig din ring.
Och här är din blomring.
Visst är den fin?
"Jag har saknat dig."
-Jag går nu. -Hejdå.
Ta det med dig.
Jag hugger ved åt dig.
Och lagar mat till dig.
-Okej. -Förstår du?
Jag var tacksam.
Det var speciella stunder och känslor för mig med.
Oj.
Jag har ingen näsduk.
Oj.
Jag ångrar inget och jag vill tacka dig.
Vad är det med mig?
När du tänker på mig
hoppas jag att du minns mig som en med ett oskyldigt hjärta
som såg dig som sin första kärlek.
Ja, såklart.
Därför är jag ännu ledsnare.
Jag var lycklig och…
Herregud.
Åh. Jag är ledsen, Theo.
Det är okej.
När hon sa så och grät,
var jag lättad och det kändes bättre.
Snarare än glad kände jag mig sorgsen.
Det är nog därför jag gillade henne.
Hon är ärlig med sina känslor.
Hon är tydlig med vad hon gillar och inte.
Sluta! Vad gör du?
Vart ska vi? Hitåt?
Jag vet inte.
Jo, du är snygg.
Tack. Du är vacker.
Tja…
Jag är lättad.
-I Inferno… -Ja?
Vi fick tyvärr inte så mycket tid tillsammans.
Det är lite…
Jag sa att jag var ledsen.
Jag nobbade Theo.
Men det gjorde ont eftersom det var Theo.
Han pressade mig aldrig,
och han uttryckte alltid ärligt hur han kände för mig.
Därför kändes det ännu värre att nobba honom.
Jag var så ledsen.
-Hon vet vilken fin person han är. -Ja.
Hon nobbade honom…
-Hon led. -Ja, hon led verkligen
-och hade ett tungt hjärta. -Ja.
En kille som säger att han älskar nån som om det var hans första kärlek…
-Det var så häftigt. -Ja.
Jag fick tårar i ögonen när han sa det.
-Så mycket… -Jag blev rörd.
Han älskade henne som första kärleken.
Jösses.
När man älskar utan förbehåll så där,
ångrar man inget även om det tar slut.
-Precis. -Allvarligt.
Om du ger det allt du har,
när det tar slut och ni går vidare, då ångrar du inget.
Theo är en unik person.
Han är säkert tillfreds nu.
-Ja. -Du har rätt.
-Si-an glömmer honom inte. -Hon tänker på honom.
-Hon kommer se tillbaka på honom i livet. -Ja.
Theo får en att tänka.
-Är du okej, Min-seol? -Vad?
Är du okej?
-Ser jag okej ut? -Nej.
Du såg inte okej ut.
Jag känner mig nere.
Gå och prata med Jun-seo nu. Han gick just in i killarnas rum.
-Fråga honom rakt på sak och red ut det. -Ja.
-Bättre än att vara osäker. -Det är reko.
-Kan jag ta det efter middagen? -Då kanske det är dålig tajming.
Det är bäst att göra det nu. Det tycker jag.
-Jun-seo verkar också tänka djupt. -Ja.
Jaså?
Okej, jag går och frågar.
Vill du prata?
-Jag? -Ja.
Det såg ut som du tänkte mycket.
Inte särskilt.
Inte?
Det är hon som tänker mycket.
Alla säger att det är så fint här.
Inte illa.
Jag tycker det är finast här.
-Jaså? -Ja.
Du måste vara besviken.
-Jag? Det är jag. -Ja.
Det vore bra om du kom till Paradiset mer.
Ja. Det var därför jag gärna ville vinna idag.
Okej.
-Men jag misslyckades totalt. -Ja.
-Varför gjorde du det? -Precis.
Du borde ha kämpat mer. Jag borde ha gett fler tips.
-Jag gjorde mitt bästa. -Ja.
Du är bortskämd, inte sant?
Vad menar du?
Du har varit i Paradiset så ofta.
-Nej. -Du behöver inte åka idag.
Åk inte.
Du har åkt nog ofta.
-Jag måste inte till Paradiset. -Nej.
Men det sårar ändå.
-Dina känslor? -Ja.
-Varför är du sårad? -Det kan såra om…
Det är inte att jag inte får åka till Paradiset.
Okej.
Det är som det är.
-Vad sa du? -Vad?
Vad mumlar du om?
"Vad mumlar du om?"
Du verkar tänka mycket.
-Jag? -Ja, jag…
-Jag var bara nyfiken. -Ja.
Det var därför jag ville prata.
Nyfiken på vad?
-Igår, när alla hade gått… -Ja?
Jag ville veta varför du ville prata.
-Jag pratade om det med Si-an också. -Ja.
Jag berättade.
Först såg jag Min-seol som en lillasyster.
-Ja. -Men jag sa att jag tänkte på henne.
Okej.
Jag sa att jag inte hade klargjort hur jag känner.
Jag sa det under middagen igår fast jag inte behövde.
-Igår? -Ja.
Fast jag är inte nyfiken på vad du gjorde igår.
Berätta varför du ville prata.
Jag sa ju att Si-an och jag pratade om det.
-Så du kan inte säga? -Nej, att jag tänkt på dig.
-Jaha. -Därför ville jag prata.
Men jag valde Si-an för att jag känner mer för henne.
I sammandrag har jag pratat och varit mer med Si-an,
och trots några svåra stunder
kunde jag till slut bekräfta mina känslor för Si-an.
Jag har förlikat mig med mina känslor.
Just nu är det jag är mest nervös och orolig för
att ge allt till Si-an och ändå inte räcka till för henne.
Dessutom
försökte jag vara ärlig,
men visade mig istället obeslutsam.
Si-an får avgöra.
-Nu uttryckte han sig tydligt. -Ja.
Det var därför jag undrade
om jag var som en snäll lillasyster till dig.
Så tyckte jag först.
Men sen blev jag lite förvirrad.
När då? Efter Paradiset?
-Ja, när vi kom därifrån. -Jaså?
-Var du förvirrad? -Ja, förvirrad.
Varför? Vad var orsaken?
Orsaken är att andra gången i Paradiset var med dig.
-Ja. -Så…
Jag hade nån att jämföra dig med.
-You-jin. -Ja, för att vara petnoga.
-Ja. -Så…
Jag ville inte jämföra.
Men de två situationerna började överlappa.
Jag märkte att jag gillade det mer andra gången.
-Okej. -Ja.
-För att uttrycka det enkelt. -Ja.
Maten var godare och våra samtal var så roliga.
Jag tänkte: "Är inte det här bara bättre?"
Ja.
-Det var orsaken. -Ja.
Jag förstår.
Så var det.
Jag visste inte att du slets så.
-Jag brukar inte visa det utåt. -Exakt.
Därför visade jag heller inget.
Men jag har tänkt på dig hela tiden.
Jag har bara varit i Paradiset med dig.
Jag vet.
Jag hade så roligt med dig.
-Jag har inte lärt känna de andra. -Okej.
Så är läget fortfarande och jag tror inte jag får veta mer.
Okej.
Jag tänker fortsätta att välja dig.
Så är det bara.
-Jag vill inte pressa dig. -Okej.
Jag känner ingen press.
-Gör du inte? -Det är bara…
Känn lite press då.
Det är obekvämt.
Är det?
Nej.
Jag har verkligen försökt att vara ärlig också, så…
Ja.
Jag vet hur du känner.
Men…
-Jag vill inte pressa dig. -Okej.
Men jag vill att du tänker på mig.
Jag hoppas att du inte är obekväm med mig.
-Det är jag inte. -Okej.
-Jag är okej. -Jag med.
Snarare än obekväm
känner jag mig taskig.
Jag förstår.
Jag ville prata om det.
Och jag är tacksam för det.
Om du inte åker till Paradiset idag kan vi väl äta middag?
"Kan vi väl äta middag?"
Och vi kan prata mer.
Mina minnen med Jun-seo kommer att finnas kvar länge.
Jag är honom tacksam.
Därför känner jag ett slags hatkärlek till honom.
Med "hatkärlek" menar jag kärlek och hat!
Det gör mig arg.
Vad kan jag göra? Jag får ta det.
Hon är underbar.
Hon är lilla Min-seol! En liten baby.
När bara en eller två dagar återstår
-börjar saker lösa sig. -Ja.
-Jun-seo klargjorde saker. -Ja.
Min-seol är inte förvirrad nu.
Nej, det är hon inte.
De sa båda det bästa möjliga.
Inte bara Min-seol men även Jun-seo
-är inte förvirrad längre. -Nej.
-Han går vidare. -Ja.
Det är svårare att vara den som väntar på att bli vald än att vara den som väljer.
-Det tror jag med. -Ja.
Igår, med Si-an…
Jag höll tillbaka hur jag uttryckte mig och nu skäms jag för det.
Det ångrar jag.
-Höll du tillbaka? -Ja.
Takten här är annorlunda än den i världen utanför.
Men tanken att vi måste välja
och bli ett par för att ge resultat…
Jag undrar om det är möjligt med tanke på intensiteten här.
-Det är inte lätt. -Nej.
Jag tänker gå vidare med Si-an nu.
-Säkert? -Ja.
-Har du bestämt dig? -Ja.
Så, vem ska du välja?
Jag?
-Men… -Jösses.
-Säg det. -Jag är verkligen…
-Vad? -Ärligt talat, jag är…
Jag inser att jag är seriösare än jag trodde.
Eller hur?
-Ja. -Ja, och nu börjar du gråta.
Ja.
Att vara intresserad av flera samtidigt är…
Svårt att hantera.
Så kan man inte göra på utsidan.
Men här är det möjligt.
Men jag kände för flera samtidigt,
så jag kände mig…
-Väldigt… -Överväldigad?
Nej, inte överväldigad.
Jag kände mig elak.
-Tänk inte så. -Jag vet.
Men det är också sant.
-Ja. -Men…
Det förändras varje dag.
Varje liten sak de gjorde
-fick mig att ändra mig så snabbt. -Det är sant.
Det måste göra dig galen.
Bara på dessa dagar…
Men det är ändå… Ja.
När jag är i en relation
vill jag umgås mycket och visa ömhet.
Jag gillar känslosamma interaktioner med mycket kärlek,
även om det är lite fånigt.
Men Jun-seo verkar inte vara
en riktigt varm och vänlig typ.
Så jag tänkte att om vi dejtar kan det bli problem.
Jag kanske blir arg. Så tänkte jag.
Man kan inte ändra på nåns personlighet.
Det är förvirrande.
Så…
Jag vet inte.
Huvudet exploderar snart.
Hon är medveten om deras skillnader.
Och att personligheter inte ändras.
Hon vet det.
Jun-seo skulle säkert vara fin i en relation.
Bryska killar som visar ömhet genom sina handlingar är charmerande.
-Väldigt charmiga. -Ja.
Men problemet för Si-an var hur han pratar med henne.
Det var svårt för Si-an att tåla.
Si-an sa i alla fall att hon skulle välja en av dem.
-Ja. -Jun-seo eller Jeong-su.
Precis.
Ska hon försöka med Jeong-su en sista gång?
Det tror jag.
-Jag tror hon väljer Jeong-su. -Jag med.
Vad tror du? Han håller inte med.
Varför tror jag att det blir Jun-seo?
Anledningen är att om hon hade roligt med Jun-seo igår,
som på deras första dejt i Paradiset,
väljer hon säkert Jeong-su idag.
Men igår var en besvikelse.
Vore det inte snabbare
att åka en gång till med honom för att se om han är rätt?
Istället för att kolla in Jeong-su igen och jämföra med Jun-seo,
och sen inte veta vem hon ska välja?
-Jo. -Enklare att bli säker på Jun-seo
och släppa honom annars.
Jag håller med.
Så skulle jag göra.
-Jun-seo? -Ja.
Hon borde ta Jun-seo.
Det låter logiskt.
-Men Si-an kanske tänker annorlunda. -Hon är inte logisk.
Precis.
Hennes första dejt var med Jeong-su.
Den gjorde stort intryck på henne.
Jag är osäker. Magkänslan säger Jeong-su.
-För att vara säker… -Ja.
Att bekräfta känslorna.
Hellre än att ångra sig,
-åker hon igen. -Hon vill bekräfta.
Sen bestämmer hon sig.
Men om hon väljer Jeong-su
tror jag att hennes känslor lutar åt hans håll.
I det här läget gör hon nog inget överilat
och åker med Jeong-su igen för att se hur hon känner.
Jag håller med, för hon sa hur hon kände till Theo.
Just det.
Okej. Vad tror du, Hanhae?
Jag tror också det blir Jeong-su.
Låt oss slå vad.
-Slå vad? -Om middagsnotan.
Visst, det låter bra.
Varför är du så ivrig att förlora?
-De ska inte välja par än. -Jag är säker.
Hon är säker.
Låter bra.
-Vi delar på tre. -Låter bra.
Jag vet inte. Jag är nyfiken på vem Si-an ska välja.
Hon kommer nog att överraska med sitt val.
Tror du?
Går hon emot alla förväntningar?
INFERNO KL. 17.00
Nu ska vi matcha paren som ska gå på dejt i Paradiset.
Killarna är nog nervösa.
De skakar nog.
-Deras hjärtan bultar. -Vi vet!
-De slår så snabbt. -De undrar: "Blir det jag?"
Vi börjar med den första vinnaren, Lee Si-an.
Välj den person du vill gå på dejt med i Paradiset.
Det blir Jun-seo.
-Ja. -Jag tror det med.
Personen jag vill åka till Paradiset med är…
Efter min andra dejt med Jun-seo
insåg jag hur olika hans och Jeong-sus personligheter är.
Jun-seo är den tuffa typen,
medan Jeong-su är mer av en snäll och ömsint typ.
Skulle jag föredra nån som är snällare?
Eller ska jag följa mitt hjärta?
Även om han inte är lika mild,
ska jag välja nån jag gillar att vara med?
Det är vad jag slits emellan.
Hon är obeslutsam.
-Helt klart. -Ja.
Men det låter som att hon lutar åt Jun-seo.
Eller hur?
-Hjärtat vill ha honom. -Hon gillar honom.
Vänta.
Varför är vi så nyfikna på vem Si-an vill dejta?
Jag har nog med mitt eget liv,
men jag längtar efter att få veta vem hon ska dejta.
-Jag är så nyfiken. -Jag med.
-Jag är ivrig. -Ja.
Personen jag vill åka till Paradiset med är…
Lee Si-an har valt…
NÄSTA AVSNITT
Jag kan göra vad jag vill.
Det gäller bara att kämpa.
En natt full av oro.
Nåt annat du vill fråga mig?
Jag är inte typen som är nyfiken på sånt.
Det kändes som han inte var intresserad.
Det var du från första början,
och det har inte förändrats.
Du gjorde det möjligt för mig att delta på allvar.
Nu ska ni göra era slutgiltiga val.
Personen jag vill lämna Inferno med är…
Undertexter: Ika Eriksson