LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
IADUL CELOR SINGURI
Cum a fost a doua zi în Paradis?
- A doua zi în Paradis? - Da.
Doarme?
„Doarme?”
Ce caraghios!
Serios?
Nu se poate!
Dormi?
Nu.
Ce ușurare!
Ce bine!
Deci cum a fost a doua zi în Paradis?
A doua zi în Paradis?
Cum am ajuns în Paradis două zile la rând?
Frate!
Cum de ne-am întors aici?
Fiindcă tu ai câștigat și eu am fost pe primul loc.
Așa e.
- Dar simți că a meritat? - Ce?
Ce părere ai?
E o dezamăgire.
- O dezamăgire? - Da, azi n-am putut vorbi mult.
Nu-i așa?
Cred că azi a fost o zi importantă.
Nu?
Nu sunt sigură.
Nu știu
ce simți acum…
Sincer vorbind.
Nici n-am vorbit.
Mă întreb
dacă ți-a dispărut interesul pentru mine.
La asta mă gândesc.
Poate fiindcă acum ești obosit.
Încerc…
să mă conving de asta.
Totuși,
eu cred că m-am străduit.
Da.
Dar, din punctul tău de vedere,
păream prea obosit…
- Da. - Și te-a deranjat?
- Așa e? - Da.
Azi nu ai mai fost ca ieri.
Da.
Nu sunt omul care să se exprime verbal.
Nu mă pricep să mă exprim prin vorbe.
Așa își arată sentimentele bărbații duri?
Chiar nu înțeleg.
Nu mă pot obișnui cu ritmul din locul ăsta.
Cum poți lua hotărâri așa importante într-o zi sau două?
Nu-ți cer să te hotărăști.
Doar voiam să știu cum te simți acum.
Acum mă simt bine.
Atunci, tratează-mă mai bine!
Dar așa sunt eu! Ce ar trebui să fac?
O să mă străduiesc.
Poți să fii mai amabil.
Fii drăguț cu mine!
Am fost vreodată drăguț cu tine?
Da, ieri.
- Am fost ieri? - Da.
Bine.
O să mă străduiesc.
Lasă-mă cu „bate palma”!
Nu „bate palma”!
- Nu e momentul potrivit! - Îmbrățișeaz-o!
De ce ești de partea lui Si-an acum?
De ce face asta?
Face așa!
Kyuhyun a fost foarte răbdător cu el.
Acum se pune în locul lui Si-an.
Are sens să bată palma?
„Hai, dă-i bătaie!”
E aiurea!
Lasă-mă cu „bate palma”!
Ești nesuferit!
Nu cred că o relație ideală
apare doar fiindcă ți-o dorești.
Eu așa cred.
Mai ales una romantică.
Înțeleg.
Când ești într-o relație, trebuie să ai ceva în comun.
Așa e.
Noi suntem din medii diferite.
- Tu și eu. - Da.
- Nu? - Da.
Zic doar să ne străduim mai mult.
Dacă e posibil, desigur.
- Avem și asemănări. - Da.
Dar avem și multe deosebiri.
O să depun efort.
O să mă străduiesc să fiu mai drăguț.
Acoperă-te!
Ne culcăm?
Da.
Haide!
Chiar mi-a plăcut discuția asta.
Îi înțeleg pe amândoi.
Deși uneori era deranjant și unele momente nu mi-au plăcut,
discuția lor a fost foarte frumoasă.
- A fost ideală. - Lejeră și naturală.
- Frumoasă. - Da.
Cum a zis Si-an,
o relație înseamnă să faci efort să te adaptezi la celălalt.
Asta trebuie să faci.
Dar nu trebuie să vrei să schimbi pe cineva
sau să vrei ca persoana să se schimbe.
Nu poți transforma pe cineva în persoana dorită.
Oamenii nu se schimbă, nu devin drastic diferiți.
- Eu așa cred. - Da.
E greu.
Ea a mai zis asta și altă dată.
- Da. - A zis același lucru.
- Repetă mereu. - Da.
Uite ce cred eu.
Deși știu că nu-s compatibili,
tot sunt atrași unul de celălalt.
- Da. - Da.
Jun-seo a spus ceva interesant:
„Am fost vreodată drăguț cu tine?”
Asta e…
Ei nu gândesc la fel.
Nu mi-a venit să cred că i-a spus asta.
- „Nu-s genul drăguț.” - Nu-i ușor s-o spui.
Și, după asta, spune: „Bate palma!”
Dar, sincer,
lui Jun-seo nu i s-ar potrivi să se poarte drăguț, ca Jeong-su.
Dacă Si-an vrea asta, cere prea mult.
Ea știe că el nu e așa.
Și i-a plăcut de el fiindcă era așa.
Unul poate vrea ca celălalt să se schimbe.
- Celălalt zice… - Da.
„Așa sunt eu.”
I se spune: „Dar erai așa!”
Rămân în trecut
- …și își amintesc așa ceva. - Da.
Dar Jun-seo își zice: „Eu nu m-am schimbat. Mereu am fost așa.”
E începutul relațiilor, așa că stabilesc așteptări pentru asemenea lucruri.
Așa e.
ZIUA A 8-A
Sunt în aceeași cameră.
- Sunt acolo împreună. - Ce liniște!
E Min-seol.
A venit să-și verse năduful?
Min-seol?
Bună!
Am venit să stau cu voi.
Ai hotărât ceva?
Eu?
Eu…
Da?
O să merg înainte.
Către Jun-seo?
Frumos. Ce tare!
Dar…
S-a dus în Paradis cu Si-an
ca să-și confirme sentimentele pentru ea, nu?
Ca să afli, mai bine îl întrebi când se întoarce.
O să-l întreb când se întoarce,
dar mă tem s-o fac.
Nu știu cum să aduc vorba.
Mi-e greu cu persoanele ca el.
Sincer, Jun-seo trebuie să-mi spună acum, nu?
Desigur.
A existat ceva între noi.
Trebuie să clarifice situația, ca să înțeleg și eu.
Trebuie să sufăr mereu așa?
Eu aș zice să-l întrebi și să deschizi tu discuția.
Ce să-l întreb?
„Vrei să bem Johnnie Walker împreună?”
„Hai să bem Johnnie Walker împreună!”
Cum e mai bine, „vrei” sau „hai”?
Eu aș zice: „Hai să bem Johnnie Walker!”
Sună mai drăguț.
Hai să exersăm!
- Ce să exersăm? - Cineva să fie Jun-seo.
- Exersăm? - Da.
Încep eu.
Te rog.
Jun-seo, trebuie să vorbim.
- Sigur. - Hai!
Bine.
Ne plimbăm.
- Ne plimbăm și ne așezăm. - Da.
E incredibilă!
De ce?
- Mai zi, e haios. - Luăm loc.
- Cum a fost în Paradis? - Păi…
Te-ai distrat?
- Da, am vorbit despre diverse. - Mor de râs!
Ai băut Johnnie Walker?
Să ne facem că n-a băut.
- Vai de mine! - E adorabilă!
N-a băut, bine?
M-ai întrebat dacă vreau să merg în Paradis.
Da, spune-i că ți-a dat o impresie greșită.
„Habar nu am!”
„Sunt derutată!” Asta o să-i spun.
Ești mortală!
- Ce nebunie! - „Serios.”
„N-am putut dormi deloc, Jun-seo!”
„De ce m-ai mai întrebat dacă vreau să merg?”
„De ce te-ai uitat la mine de parcă urma să mă alegi?
- Da. - Zi-i că ești tristă!
- „M-am supărat!” - „M-am supărat!”
Da. „Credeam c-o să fiu eu!”
„Și fetele credeau că merg eu!”
„Ne-am și luat rămas-bun!”
- Frumos! - Așa spun.
- E bine. - E bine?
Îmi place.
- E bine? - E stilul meu.
Ce adorabilă ești!
Datorită lui Min-seol,
atmosfera din emisiune
- …e mult mai veselă. - Da.
Apreciez asta.
- E înviorător. - Da, îmi place.
Energia ei e pozitivă.
La revedere!
Am simțit dopamina în sânge. E tare!
Ți-e somn?
Sprijină-te!
Suntem deasupra norilor!
Jeong-su.
- De ce stau iar așa? - Nu?
Dacă aș fi Jun-seo, aș schimba locul.
Dormi puțin!
Hai să dormim!
În elicopter am văzut că ținea capul pe umărul lui Jun-seo.
Așa că…
Eu sunt cam conservator
și mi-a fost greu să accept asta.
Am început să mă gândesc la multe.
Deci e conservator.
Dacă îi este greu să accepte asta,
se aștepta ca ea să se sprijine de el?
Conservator sau nu,
dacă fata care-mi place se sprijină pe umărul altuia…
- Sigur că m-ar deranja. - Da.
- E enervant. - Da, s-ar putea gândi:
„O interesează mai mult Jun-seo.”
- Sigur. - Da.
Mie reacția lui Jeong-su mi se pare ceva pozitiv,
deoarece gelozia asta înseamnă
că sentimentele lui pentru ea sunt adevărate.
Dar, chiar dacă Jeong-su ține la Si-an,
i-a spus el vreodată clar și definitiv ce simte,
s-a exprimat vreodată?
Nu.
Însă acum e sigur.
Dar Si-an nu știe asta.
- Nu știe. - Da.
- N-a mers între ei.
Ce frumoasă e asta!
- Da. - Da.
Și asta a ieșit bine.
Asta e drăguță.
- Theo… - Ce slab pare!
- S-a sfrijit. - E tras la față.
Nu mă mir.
Lângă tine e Si-an?
- Eu am făcut poza asta. - Da.
E frumoasă.
- I-am dat inelul cu flori. - Unde?
Chiar păreți un cuplu.
Asta arată bine.
Ți-e dor de ea.
Ce?
Ți-e dor de Si-an, nu?
Taci!
- Ce e? - Dă-mi mie poza, o pun eu.
Îi este dor de Si-an
și se uită la poză de parcă ar plânge.
- Căscam. - Dă-mi una!
Am zis să întreb.
Am căscat.
Si-an s-a dus în Paradis, așa că…
Cine știe dacă în Paradis sentimentele se adâncesc sau nu?
Sau rămân la fel?
Nu e sigur.
Am încercat să nu fiu nerăbdător.
Unde e toată lumea?
Ne-am întors!
- Stai, nu. - Ne-am întors.
- Am zis că nu-i salut așa. - Da.
Trebuie să mă port frumos, să fiu la fel ca rochia.
Elegantă și grațioasă.
Ai dat deja greș.
- Mulțumesc că mi-ai dus geanta. - Da.
- Cu plăcere. - Pa!
Vrei să-ți deschid ușa?
O deschide Si-an.
Mulțumesc.
Cum a fost? Sunt curioasă.
- Cu noi? - Da.
A fost foarte haios și m-am distrat bine.
- Ne-am apropiat în Infern. - Da.
- Trage cu urechea. - Da.
Da.
După ce te-ai apropiat în Infern, în Paradis e mai relaxant și mai distractiv.
- A fost diferit și relaxant. - Te cred.
- El e haios. - Cred că vă înțelegeți bine.
Da, mai bine decât credeam.
Ne-am prostit mult când eram împreună.
Înțeleg.
După ce l-am văzut în Infern, nu mă așteptam să fie așa.
Cam așa a fost.
Atunci ieșiserăm din apă.
Mă duc s-o văd pe Hye-jin.
Uite-o că vine.
- Ea e! - Hye-jin?
- Bună! - A venit.
Uite-o!
Come on, baby.
- De ce v-ați întors așa devreme? - Nu-i așa?
Ce ați făcut ieri?
Ieri? Am mâncat ramyeon și am petrecut.
Și am vorbit cu toții împreună.
Cred c-a fost frumos.
Theo a fost tare ieri!
A fost foarte tare.
- Cum așa? - Felul în care vorbea.
Înțeleg.
Theo…
Theo.
Nu.
Nu?
Tu te-ai distrat?
- Da? - A fost…
A fost amuzant, dar…
Nu știu.
Cred că era obosit.
Nu știu. Per total, a fost…
Cred că-mi făcusem speranțe prea mari, fiindcă ne distraserăm cu o zi înainte.
Fiindc-a fost imediat?
Da, am fost două zile la rând și cred că voiam mai mult.
- O legătură emoțională? - Comunicare.
Aș fi vrut să ne exprimăm mai mult.
Jun-seo nu e chiar genul cordial și afectuos.
- Înțelegi? - Da.
- E un dur. - Da.
E ca o fiară.
- „O fiară.” - Da.
Mereu spune „măi”.
Da. „Măi, tu ai făcut asta?”
„Măi, tu ai fost?”
Nu mi s-a părut doar mie.
- Eu m-am simțit jignită. - Da, și eu.
Îi ziceam mereu să-mi spună pe nume.
- Da. - Continua să-mi spună „măi”.
- Așa îți spune? - El mereu…
- „Măi, ce ai făcut?” - Da. „Măi.”
- A fost… - Înțeleg.
- A… - Și eu i-am zis.
„Așa ești de obicei sau ești relaxat cu mine?”
I-am zis în Paradis.
El îmi spune că-i plac unele lucruri.
- Da. - Dar…
Nu-s sigură că vorbește serios.
- Jun-seo? - Zice că-i place.
- Da. - Da.
„Da, mi-a plăcut.” Și asta e tot.
La fel și cu mine.
Și cu mine e așa.
Doar atât îmi spune. „Mi-a plăcut” și gata.
Vai de mine, nu e bine!
Nu știu. De asta e…
A zis că mă place, dar nu pare sincer.
A zis că te place?
Înțeleg ce spui.
- De ce nu ți se pare sincer? - Ce?
De ce nu-ți pare sincer?
Nu știu.
Poate că era obosit ieri sau poate că așteptam prea mult.
Sau poate că eu și Jun-seo avem abordări diferite.
Așa că i-am zis.
I-am zis ce nu-mi place
și l-am rugat să fie mai afectuos și mai drăguț.
- A zis că se va adapta. - Da.
- Și că o să încerce. - Da.
Ați vorbit despre asemenea lucruri?
Atunci, o place mult pe Si-an.
Nu știam că ați vorbit despre așa ceva.
Dar… Era să uit!
Eram la masă.
- Mâncam. - Da.
Vorbeam despre diverse,
iar el a zis: „Mă gândesc mult la Min-seol.”
Ceva de genul: „Mă gândesc la ea.”
- Mă rog… - Da?
A pomenit de Min-seol și m-am zăpăcit.
Vai, Kim Min-seol!
A început să rânjească.
Cum poate fi așa evidentă?
Nu mai contează ce a fost înainte.
A pomenit de Min-seol și m-am zăpăcit.
Am zis: „Frate!”
Credeam că Jun-seo mă vede ca pe o soră mai mică,
dar să aud că se gândea la mine în Paradis…
Îmi pare rău pentru Si-an, dar am fost fericită!
Mi-a fost greu să nu zâmbesc.
Am și eu ceva de zis.
El a venit la mine și m-a întrebat dacă vreau să mă duc în Paradis.
- Serios? - Da.
M-a întrebat dacă vreau să merg.
Mi-a zis că-i place să bea whisky Johnnie Walker.
I-am zis: „Să bem când ne mai ducem în Paradis.”
Ieri am auzit că a băut whisky.
Așa că l-am întrebat.
Și a zis: „Încă n-am băut Johnnie Walker.”
- De asta… - Ce naiba?
Așa că m-așteptam să mă duc în Paradis ieri.
Mi-am făcut speranțe.
Ne-am luat rămas-bun!
- Așa e. - Da.
- Dar a ales-o pe Si-an. - Credeam c-o alege pe Min-seol.
Am fost șocată.
Dacă o să am șansa să-i vorbesc,
vreau neapărat să-l întreb de ce m-a abordat.
Dar…
În prima călătorie în Paradis
m-am simțit presată și stresată,
mă gândeam la multe.
Dar mi-a atras atenția ceva ce a spus Jun-seo.
„Nu trebuie să mă alegi pe mine. Te aleg eu pe tine.”
- Așa a zis? - Da?
Așa mi-a zis.
- Alaltăieri? - Da.
- La prima întâlnire în Paradis? - Da.
Dar apoi, când mâncam a doua zi,
mi-a zis că se gândește la tine.
De ce zis asta?
Nu se putea concentra pe întâlnire.
- Dar de ce… - Poate că era obosit.
De ce să-ți spună așa ceva?
De ce ți-a spus că se gândea la mine?
A părut nefericit tot timpul.
- Știi senzația aia penibilă? - Da.
Am terminat de mâncat
și s-a ridicat imediat: „Hai să mergem!”
- N-am vorbit prea mult. - Da?
Ce-i asta?
Pe bune!
Exact.
Zăpăceala pe care o simt e normală, nu?
N-o iau razna, nu?
Ce interesant!
Chiar este.
Interesant.
Vai de mine!
Cred că asta ar face-o pe Si-an să șovăie din nou.
- Discuția asta din camera lor. - Da.
Fiindcă persoana pe care o credea concentrată complet pe ea
pare că i-a zis
- …lucruri similare lui Min-seol. - Da.
- Iar începe să despice firu-n patru. - Da.
Nu cred că Min-seol încerca să stârnească zâzanie.
Doar era curioasă în legătură cu niște lucruri
și a vorbit despre asta.
- Da. - Nu?
N-a vorbit până când Si-an n-a zis
că Jun-seo se gândea la ea.
Apoi și-a dat drumul.
- Da. - Atunci a zis de Johnnie Walker.
- Nu minte. - Da, e adevărat.
Din punctul de vedere al lui Si-an, își poate face o idee greșită.
Jun-seo e doar…
Ce m-am speriat!
Astăzi, fetele se vor întrece
pentru o întâlnire în Paradis.
Nu se poate!
Incredibil!
Vă rog să veniți la piscină.
De ce iar la piscină?
Incredibil!
- M-a apucat brusc stresul. - Iar mă stresez.
Te rog!
Trebuie să cadă.
Ai dreptate.
Cred că se vor împinge.
Uite-le!
E prea brutal.
Mi-e frică!
Vă rog, vă implor!
- Mi-e frică. - Vreau să plec.
- Ne împingem? - E posibil.
N-am mai fost niciodată așa de agitată!
Nici eu.
Azi, fetele se vor întrece pentru o întâlnire în Paradis.
Doar primele trei, în ordinea clasificării, vor putea alege un băiat
cu care să se ducă în Paradis.
Jocul de azi se cheamă…
„Împinge-o de pe platformă”.
Asta e platforma?
Trebuie s-o împingem?
- Ne urcăm… - Stăm pe ea.
Împingem de pe ea?
Fetele vor sta pe platformă și vor aștepta.
Când se aude fluierul, vor încerca să se împingă în apă.
Partea riscantă în jocul ăsta
e că vezi momente grozave, dar și momente penibile.
Fetele o să se lupte pe viață și pe moarte.
Hae-lin, A-rin și Min-seol vor face totul.
- Ai dreptate. - Cu dinții și cu ghearele.
- Vai de mine! - Ce ne facem?
Cele trei câștigătoare din preliminare vor avansa în finală.
Vă rog, vreau în finală!
Perechile vor fi decise prin tragere la sorți.
Dacă trei persoane nimeresc aceeași culoare,
va fi un meci cu trei concurente în preliminare.
Bine.
- Meci cu trei concurente… - Va fi cel mai greu.
- Perechile vor fi esențiale. - Da.
Vreau s-o evit pe Si-an.
Kim A-rin va extrage prima bilă.
Te rog, nu meciul în trei!
- Verde. - Kim A-rin, verde.
Ce e?
Chung You-jin, roșie.
Alege ceva deja extras!
Lee Si-an, verde.
Poate e un meci în trei.
Ce?
Kim Hye-jin, verde.
Ce?
Un meci în trei!
Măiculiță!
VERDE A-RIN, SI-AN, HYE-JIN
Ce nebunie!
Fie-ți milă de mine!
N-o să fie ușor.
Avem deja meci în trei.
Da.
Park Hae-lin, galben.
Kim Min-seol, galben.
- Hae-lin, vreau în Paradis. - Și eu.
- Vreau și eu. - Ce soartă crudă!
Și eu vreau.
Bae Ji-yeon, roșie.
BILĂ ROȘIE - YOU-JIN ȘI JI-YEON
Mi-e frică!
- Hai să nu rămânem aici azi. - Da.
- Hai să plecăm! - Da, e rândul nostru.
Dar n-avem de ales. Una va rămâne.
Dar mă înfrunt cu Si-an.
Încep fetele care au ales bila roșie,
Chung You-jin și Bae Ji-yeon.
Vă rog să urcați pe platformă.
- Baftă! - Noroc!
- Baftă! - Haide!
Ce rece e!
O fi rece.
E alunecoasă.
Ji-yeon, mi-e frică!
Te pricepi la sporturi?
Da? Eu cred că da.
Dar n-am mai făcut așa ceva.
Nu știu cine câștigă. Ji-yeon se antrenează?
- Ambele par sportive. - Da?
You-jin are picioare puternice, își va menține echilibrul.
Da.
Ce poziție stabilă ai!
De ce ești așa de stabilă?
Mi-e frică!
Doar zice asta.
Și dacă se preface?
Fiți gata!
Baftă!
Vai!
„Mi-e frică”!
„Ce frică mi-e”!
Ji-yeon!
A prins-o de gât?
A prins-o de gât.
Ji-yeon!
E înfricoșător.
Ce haios!
Nu!
- Ji-yeon! - Ji-yeon!
N-o trage de păr, nu?
Ji-yeon!
Gâdi-gâdi!
Puncte pentru drăgălășenie!
Gâdi-gâdi!
Nu!
Nu merge.
Vai de mine!
Nu!
Stai!
Nu!
Bae Ji-yeon e eliminată.
A câștigat Chung You-jin.
- Bravo! - Sunt aprige!
Îmi pare rău.
A dat cu capul.
Ce palpitant!
Ce joc haios!
- Ji-yeon e cea mai drăgălașă. - Da.
„Gâdi-gâdi” a fost încântător!
Felicitări!
Fetele care au tras bila galbenă, Park Hae-lin și Kim Min-seol.
- Hai! - Vă rog să urcați pe platformă.
Baftă!
Iar sunt două fete care chiar țin să se ducă.
Jocul ăsta!
Min-seol și Hae-lin sunt disperate.
- Da. - Așa e.
- Trebuie să câștige. - Da.
- Lor le plac băieți diferiți. - Da.
De ce noi?
Nu-i așa?
N-am mai fost în Paradis de mult.
Habar n-am ce se întâmplă afară.
Azi trebuie să câștig, să merg în Paradis cu Jun-seo.
Trebuie să lămuresc treaba.
În primul rând, sunt puternică.
Și sunt înaltă, așa că sunt în avantaj.
Îmi bubuie inima!
Fiți gata!
E puternică!
- E pe poziție. - Ce? S-a terminat deja?
O împinge așa?
Lasă-te jos!
Mai jos!
Hae-lin e tare!
- Nu, Min-seol! - Apuc-o de picior, Min-seol!
Apuc-o de picior! Lasă-te jos!
Frumos!
- A răsturnat situația. - Da?
Urmează indicațiile.
- Frumos! - Baftă!
- Frumos! - Încă puțin!
Ambele pot câștiga.
- Împinge! - Haide!
- Împinge! - Împinge-o!
- Împinge! - Haide!
- Nu mai pot. - Nu!
A obosit.
S-a ridicat.
A ridicat-o…
Nu!
- Nu! - Nu!
Șpagatul!
- N-o să cad! - Nu!
Nu vreau să cad!
Nu cad!
Nu vreau să cad!
Nu cad!
- O apucă de gât! - Rezistă!
Vai de mine!
Nu vreau să cad!
Nu cad!
Nu!
Min-seol!
„Nu cad!” Vai de mine!
Bine, să nu cazi!
Nu!
Min-seol!
Kim Min-seol e eliminată.
A câștigat Park Hae-lin.
- Ce puternică e! - Nu?
Am obosit!
Micuța noastră!
A fost palpitant.
Cât s-a străduit!
- Bravo! - Felicitări!
Ai fost tare, Hae-lin.
Pare dezamăgită.
- Sunt curios despre meciul în trei. - Și eu.
Fiecare se gândește la altcineva, așa că…
- Am emoții. - Eu și mai mult.
E doar vina ta!
Am emoții!
Pe bune!
Fetele care au ales bila verde,
Kim A-rin, Lee Si-an și Kim Hye-jin.
Vă rog să urcați pe platformă.
Un meci în trei nu e ușor.
- O vor ataca mai întâi pe Si-an. - Da.
- Celelalte două. - Sigur.
Fiindcă pare puternică.
- Da. - Are un fizic bun.
Așa e.
Baftă mie!
Baftă, Lee Si-an!
Ce norocoasă!
Baftă!
- Noroc! - Baftă, Hye-jin!
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
Ce e asta?
Ce?
Vai de mine!
Amândouă?
- Ce e asta? - Ce?
Vai!
Nu-i de glumă!
Kim A-rin e eliminată.
- Vezi? S-a terminat. - Da.
N-a avut nicio șansă.
Nu, nu vreau!
- Așteaptă! - Bine.
- Bine. Ridică-te! - Stai!
Fie-ți milă de mine!
Dac-o împinge după asta?
- Ia-mă ușor! - Bine.
Bine?
Ce înfricoșătoare e!
E îndoită ca o foaie de hârtie.
Nu!
- Hye-jin, ridică-te! - Rezistă!
Uită-te la ele!
- Lovesc cu picioarele! - Ce e?
Hye-jin se descurcă.
Obosesc doar privindu-le.
Rezistă!
Așteaptă!
Așteaptă! Am obosit.
Parc-ați alerga după sclavi fugiți!
Stai!
Trebuie să te așezi!
Nu!
- Nu! - Nu!
- Vai!
A alunecat! Nu!
- Ce? - S-a ținut?
Parcă-i Hopa-Mitică!
- N-a căzut! - A rezistat?
S-a redresat.
Trebuie să împingi!
Încă puțin!
- Așa! - Împinge!
Fată!
Sunt uimitoare, pe bune!
E incredibil!
Cred că-s epuizate.
Cazi odată!
Ce obosită sunt!
- Haide! Dați-i bătaie! - E obositor.
- Baftă! - Credeam că mor.
- Rezistă! - Rezistă!
- Haide! - Haide!
Hai, cu ultimele forțe!
Cred că o împinge.
- Rezistă! - Iar se ține.
Arunc-o!
Nu!
- Ridic-o! - O ridică?
E posibil?
Arunc-o!
Nu!
Rezistă!
Kim Hye-jin e eliminată.
A câștigat Lee Si-an.
Nu.
- Si-an e foarte puternică. - Da.
- N-a fost de glumă. - Ce meci!
A fost palpitant!
Ai fost grozavă!
Pe bune!
Ești prea puternică.
Runda finală va fi un meci în trei.
Chung You-jin, Park Hae-lin și Lee Si-an.
Vă rog să veniți.
Să mergem!
Cred că-s istovite.
Nu mă pot uita.
Mi-au amorțit brațele.
Dong-ho, du-te să te distrezi!
Eu rămân aici, tu distrează-te!
Hae-lin e bună.
Trebuie să ai brațe și picioare lungi
- …ca să ai mișcări ample. - Da.
Dar Si-an abia a terminat celălalt meci.
- Cred că e obosită. - Da.
De asta am zis să facă echipă și s-o atace mai întâi pe ea.
Fiindcă amândouă vor să meargă cu Dong-ho.
Începeți când se aude fluierul.
Fiți gata!
Ce-i asta?
Le-am zis să se alieze, dar s-au atacat.
Probabil pentru Dong-ho.
Lupta pentru Dong-ho.
Ce-i asta?
Voiam doar că cadă You-jin.
Când am început, Hae-lin m-a atacat imediat.
Ne-am luptat pentru Dong-ho.
Fir-ar să fie! Nu!
Ce faci, Hae-lin?
Atunci, lasă-mă pe mine!
„Atunci, lasă-mă pe mine!”
„Mi-e frică!”
Atunci, lasă-mă pe mine!
Hae-lin e foarte bună.
- Știe să lupte. - E concurenta din umbră.
Vai de mine, nu!
Nu! Să nu te împingă!
- Ce-i asta? - Vai!
- S-au aliat? - O împing!
Vai de mine, nu!
Nu! Să nu te împingă!
- Nu! - Are corpul răsucit!
Nu! Să nu te împingă!
Chung You-jin e eliminată.
M-a lovit în plex
și am vrut să mă țin, dar nu mai puteam respira.
Apoi a venit Si-an și am căzut în apă.
Hae-lin e foarte puternică.
A ridicat-o.
S-a terminat.
Ce înfricoșător!
Măiculiță!
Îi recunosc meritele lui Si-an.
- Serios! - La sfârșit…
Ce înfricoșător!
Măiculiță!
Park Hae-lin e eliminată.
A câștigat Lee Si-an.
Ce fată înfricoșătoare!
Brusc, mi s-a făcut frică de ea.
O războinică.
Ce strategie!
Adorabil!
Întrecerea fetelor pentru o întâlnire în Paradis.
Iată clasificarea finală.
Pe locul întâi e Lee Si-an.
Pe locul doi, Park Hae-lin.
Pe locul trei, Chung You-jin.
După-amiază, primele trei fete din acest joc
vor alege câte un băiat cu care să se ducă în Paradis.
Si-an e incredibilă!
N-am mai văzut o întrecere între fete mai palpitantă!
- A fost uluitoare. - Da.
- A câștigat și meciul în trei. - Da.
A fost haios.
Chiar mi-a plăcut.
Parcă era un meci de wrestling în noroi.
A fost palpitant.
Cred că Si-an e făcută pentru Paradis.
- E soarta ei să stea acolo. - E destinul ei.
Da?
Nu e singura care s-a dus în Paradis în fiecare zi?
Este aleasă des, câștigă jocuri și e puternică.
Nu poate fi înfrântă.
- Nu poți. - E avantajată.
Dar eram curios de ce se străduiește Si-an atât de mult.
Fiindcă e pe locul întâi, alege cu cine se duce.
A vrut dreptul de a alege?
Cred că n-are legătură cu asta, doar e competitivă.
Așa crezi?
Nu, eu cred că vrea neapărat să se ducă cu cineva anume.
Au mai rămas puține zile.
Vrea să-și confirme sentimentele
față de persoana pe care o dorește.
- După mine… - Jeong-su?
În final,
- …Si-an va rămâne cu Jeong-su. - Da.
În orice caz, motivul pentru care s-a străduit atât…
- Vom afla în curând. - Da.
- A fost și lupta pentru Dong-ho. - Da.
Am văzut două fete care s-au luptat pentru Dong-ho.
Hae-lin zisese cu o seară înainte
că e hotărâtă să se ducă cu Dong-ho.
- Părea cea mai disperată. - Da.
Privirea și atitudinea ei arătau că e hotărâtă să-l ia pe Dong-ho.
- Așa e. - Da.
Și Min-seol părea disperată.
- Da. - „Nu vreau să cad!”
- Toate s-au implicat. - Da.
Meciul preliminar al lui Si-an a fost ca finala.
- Da. - Exact.
- M-am întristat și am tăcut după aia. - Da.
Nici eu nu m-am mai putut uita. Era înfricoșător.
Nu mă așteptam ca Hae-lin să se descurce așa bine.
Dar ea spusese că are încredere că se va descurca la jocuri.
You-jin a fost a treia, nu?
Da.
Atunci, dacă Hae-lin nu-l alege pe Dong-ho,
poate îl alege You-jin.
Dacă s-a distrat ieri cu Jeong-su, probabil îl ia pe el.
- A fost frumos? - Ce?
A fost bine ieri?
E o comediană.
O comediană înnăscută.
- E fermecătoare! - Da!
Sunt curios ce simte.
- You-jin? - Ieri am avut o întâlnire dublă.
- Serios? - La un local.
You-jin și Jeong-su s-au distrat de minune.
- Se înțelegeau… - Da?
Se înțelegeau de minune.
- Dar ca prieteni. - Pe cine alege?
Da?
- Suntem prieteni. - O consideri amică?
Poate că doar se înțeleg bine.
Da.
Important e pe cine alege Si-an.
- Sunt curios. - Da.
Dacă Si-an îl alege pe Jeong-su, You-jin n-o să-l poată alege.
Nu i-am văzut prea des pe Si-an și pe Jeong-su împreună,
deci nu știu care-i treaba.
Poate că de asta îl va alege.
- Da. - Exact.
Cred că-l va alege pe Theo.
Dar asta ar putea însemna că ia o hotărâre finală.
- În fond… - Poți lua o hotărâre finală și acum.
Da, dar poate se simte derutată.
În locul lui Si-an,
eu aș alege pe cine vreau,
pe Jun-seo, Theo sau Jeong-su.
- Da. - Cred că așa va fi.
Ea pare genul care să facă asta.
Nu e nevoie să complice lucrurile acum.
Cred că nu-i nevoie să mai ia în considerare pe altcineva.
Si-an are situația cea mai grea.
Își face cele mai multe griji.
Noi nu ne pricepem la jocuri.
Așa e.
Cum arătam în timpul jocului? Prea disperată?
Arătai chiar drăguț.
- Serios? - Da.
- Pe bune. - Dar la sfârșit…
- N-ar fi trebuit s-o apuc de picior. - Da.
De ce mi-a spus să fac asta? El habar n-are!
Apuc-o de picior, Min-seol!
Apuc-o de picior! Lasă-te jos!
De ce mi-a spus să fac asta? El habar n-are!
Trebuia s-o împing, dar el a zis s-o apuc de picior.
Ce caraghios!
Ce dezamăgire!
- Sunt dezamăgită. - Da.
Dar, câtă vreme facem tot ce putem, e bine.
Ai dreptate.
Am făcut tot ce am putut, dar n-a mers. Chiar am încercat!
Am făcut tot ce am putut, doar că n-a mers. N-am ce face.
Ține de noroc, chiar și la formarea perechilor.
Ai dreptate.
Am făcut totul, așa că e bine.
- Da. - Nu poți controla
ce se întâmplă.
În loc să câștigi fiindcă cineva te-a favorizat…
Da.
E mai bine să pierzi după ce ai dat totul.
Așa este.
Ele toate au pierdut?
Așa e. Toate au fost eliminate.
Sunt curioasă pe cine alege Si-an azi.
- Da. Cred că va fi Theo. - Îl alege pe Theo.
Da.
Jun-seo s-a dus deja de două ori.
Da.
Sper că Jun-seo nu se va duce azi în Paradis.
Bună!
Ce elegantă ești!
Mergem în camera noastră? Sau…
Acolo.
Unde?
Să mergem acolo.
Să mergem acolo. E frumos.
Bine.
Si-an, mai sunt doar două zile.
- Timpul zboară! - Știu.
- Da. - Of!
Te gândești la multe? Sau te-ai lămurit?
Voiam să te întreb dacă eu te-am presat prea mult.
Nu, deloc.
Le spun mereu celorlalți că Theo nu mă presează.
Înțeleg. Voiam să te întreb asta.
După ce te-ai întors ieri, sau pe măsură ce trece timpul,
dacă îți place de Jun-seo mai mult decât de mine,
felul în care mă port ți se poate părea supărător.
Te-ai gândi că-l deranjează.
De asta am vrut să te întreb cum te simți.
- Sincer… - Da?
După două călătorii în Paradis cu Jun-seo,
sentimentele mele pentru el s-au adâncit.
Da.
Dar încă nu l-am ales pe el.
Înțeleg.
Sincer…
e greu să vorbesc despre asta cu tine, dar…
Da.
M-am gândit că e mai bine să auzi de la mine decât de la altcineva.
Da.
- Te presez prea mult? - Nu, Theo.
Să continui? Te mai gândești la mine?
Trebuie să-mi spui. Știi că-mi plac lucrurile clare.
Dacă sunt ultimul dintre cei trei,
nu vreau să te mai presez, decât dacă sunt pe locul doi.
Mai sunt doar două zile.
Trebuie să decizi repede. Fii sinceră cu tine însăți!
Eu am fost sincer cu mine însumi și ți-am spus.
Eu…
- Pentru mine… - Da?
- E Jun-seo și… - Da?
Deci…
- Jeong-su. - Da. Bine, sunt al treilea.
- Au rămas ei doi. - Bine, mulțumesc.
Theo…
Voiam să aud asta.
Când am flirtat…
- Te-a deranjat? - Nu, am apreciat asta.
Înțeleg.
- Theo, ai fost… - Da?
E foarte…
Sincer, am băgat viteză de la început
și am știut că aș putea suferi.
Ba nu, ai spus mereu ce simți pentru mine
și, sincer, am fost atrasă și eu de tine.
Dar m-am tot dus…
- …în Paradis. - Da.
Și am fost despărțiți fizic.
Așa e.
Ca în expresia „ochii care nu se văd se uită”.
Da, sunt de acord.
Ăsta a fost factorul principal.
- Așa e. - Da.
Dar, sincer,
nu e nevoie să plângi sau să te simți vinovată pentru asta.
Fiindcă eu nu am regrete.
În lumea reală, eu spun când îmi place cineva.
Dar, de obicei, nu mă îndrăgostesc așa tare și repede.
Nu-s unul care se îndrăgostește ușor.
Mă tot întreb de ce am simțit așa.
Mi-am dat seama că te-am tratat…
Da?
A fost ca atunci când m-am îndrăgostit prima oară.
- Da. - De asta m-am îndrăgostit repede.
Așa că nu regret nimic.
Am făcut totul. Ți-am dat chiar și flori.
Ia arată-mi inelul!
Și inelul tău de flori.
E drăguț, nu?
„Mi-a fost dor de tine.”
- Am plecat. - Pa!
Ia și asta!
O să tai lemne pentru tine.
Și o să-ți gătesc mese calde.
- Bine. - Da?
Îți mulțumesc.
Și pentru mine au fost momente și sentimente speciale.
Vai!
Nu am adus șervețele.
Vai!
Nu am regrete și vreau să-ți mulțumesc.
Ce e cu mine?
Când te gândești la mine,
sper să-ți amintești de o persoană cu inima inocentă,
care te-a tratat ca pe prima lui dragoste.
Da, desigur.
De asta îmi pare și mai rău.
Am fost foarte fericit și…
Ce mă fac?
Vai! Theo, îmi pare rău.
E în regulă.
Când a spus cuvintele acelea și a plâns,
m-am simțit mai ușurat, era mai bine.
Dar nu eram fericit, ci trist.
Însă cred că de asta mi-a plăcut de ea.
E sinceră cu sentimentele ei.
Spune clar ce-i place și ce nu.
Opriți-vă! Ce faceți?
Pe unde ne ducem?
Nu știu.
Ba arăți bine.
Mulțumesc. Ești frumoasă.
Ei bine…
Mă simt ușurat. Da
- În Infern… - Da?
Nu am avut timp să stăm mai mult împreună, de asta-s tristă.
E cam…
I-am zis că-mi pare rău.
I-am spus lui Theo că îl refuz.
Dar m-a durut mai mult, fiindcă e Theo.
El nu m-a presat niciodată
și a spus mereu cu sinceritate ce simte pentru mine.
De asta m-am simțit și mai prost când l-am refuzat.
Eram foarte tristă.
- Știe ce băiat bun e el. - Da.
Când a refuzat…
- S-a simțit prost. - Da,
- …și o apăsa pe suflet. - Da.
Când un băiat îți spune că te iubește ca pe prima dragoste…
- A fost foarte tare! - Da.
Mi-a venit să plâng când a spus asta.
- Așa de mult… - M-am emoționat.
A iubit-o ca pe prima dragoste.
Of!
Când iubești fără rețineri, ca el,
nu ai regrete, chiar dacă se termină.
- Da. - Pe bune!
Dacă ai dat totul,
când se termină, și tu mergi mai departe, nu ai regrete.
Theo e remarcabil.
Probabil că acum e liniștit.
- Da. - Așa e.
- Si-an n-o să-l uite. - Se va tot gândi la el.
- Se va gândi la el toată viața. - Da.
Theo te face să te gândești.
- Te simți bine, Min-seol? - Ce?
Te simți bine?
- Ți se pare că-s bine? - Nu.
Nu pari să fii bine.
Sunt foarte deprimată acum.
Du-te să vorbești cu Jun-seo. S-a dus în dormitorul băieților.
- Întreabă-l direct și lămurește situația. - Da.
- Decât să fii nesigură, e mai bine așa. - E direct.
- Pot să vorbesc cu el după cină? - Ar putea fi mai ciudat atunci.
Mai bine o faci acum. Așa cred eu.
- Și Jun-seo pare căzut pe gânduri. - Da.
Serios?
Bine, mă duc să-l întreb.
Vrei să vorbim?
- Eu? - Da.
Pare că te gândești la multe.
Nu chiar.
Serios?
Ea e cea care se gândește la multe.
Se spune că ăsta e un loc frumos.
Nu-i rău.
Cred că e locul cel mai bun.
- Serios? - Da.
Cred că ești dezamăgită.
- Eu? Da. - Da.
Era bine dacă te mai duceai o dată în Paradis.
Da. De asta eram hotărâtă să câștig jocul de azi.
Da.
- Dar am dat greș. - Da.
- De ce ai făcut asta? - Nu?
Trebuia să încerci. Trebuia să-ți dau mai multe sfaturi.
- Chiar am încercat. - Da.
Ai fost răsfățat, nu?
Ce spui?
Fiindcă ai fost des în Paradis.
- Ba nu. - Nu e nevoie să te duci și azi.
Nu te mai duce!
Te-ai dus destul!
- Nu e nevoie să mă duc în Paradis. - Da.
Dar tot mă doare.
- Ce? Sufletul? - Da.
- De ce te doare? - Fiindcă…
Problema nu e că nu te poți duce în Paradis.
Da.
Asta e.
- Ce-ai spus? - Ce?
De ce vorbești despre tine?
„Ce spui acolo?”
Pare că te gândești la multe.
- Eu? - Da. Eram…
- Chiar eram curioasă. - Da.
De asta am vrut să vorbim.
De ce ești curioasă?
- După ce au plecat toți ieri… - Da?
Voiam să știu de ce ai vrut să vorbești cu mine.
- Am vorbit și cu Si-an despre asta. - Da.
I-am spus.
La început, o vedeam pe Min-seol ca pe o soră mai mică.
- Da. - Dar am zis că m-am gândit la ea.
Da.
I-am zis că încă nu înțelesesem ce simt.
I-am zis ieri la cină, când n-ar fi fost nevoie.
- Ieri? - Da.
Dar nu vreau să știu ce ați făcut ieri.
Vreau să știu de ce ai venit la mine.
Ți-am spus că despre asta am vorbit cu Si-an.
- Nu poți să-mi spui? - Ba nu, că mă gândeam la tine.
- Înțeleg. - De asta am vrut să vorbim.
Dar am ales-o pe Si-an fiindcă țin mai mult la ea.
În concluzie, am vorbit mai mult cu Si-an și am stat cu ea
și, deși am avut și dificultăți,
am putut să-mi confirm ce simt pentru Si-an.
Am înțeles ce simt.
În acest moment îmi fac griji
că mă dedic complet lui Si-an și că tot nu-s de ajuns pentru ea.
De asemenea,
am încercat să fiu sincer,
dar am arătat doar că sunt nehotărât.
Si-an trebuie să decidă.
- Aici, el s-a exprimat clar. - Da.
De asta am început să mă întreb
dacă nu cumva am fost prietenoasă ca o soră mai mică cu tine.
Așa am zis la început.
Dar apoi am fost derutat.
Când ne-am întors din Paradis?
- Da, când ne-am întors. - Da.
- Erai derutat? - Da.
De ce, din ce motiv?
Fiindcă a doua oară am fost în Paradis cu tine.
- Da. - Și…
Am avut cu cine să te compar.
- You-jin. - Da, dacă stăm să analizăm.
- Da. - Și…
Nu încercam să te compar.
Dar cele două situații au început să se suprapună.
M-am trezit că mi-a plăcut mai mult a doua oară.
- Da. - Da.
- Spus mai simplu. - Da.
Mâncarea era mai bună, discuțiile erau plăcute.
Îmi tot spuneam: „Nu e mai bine acum?”
Da.
- Ăsta a fost motivul. - Da.
Înțeleg.
Așa a fost.
Nu știam că ai avut dubii.
- De obicei n-o arăt. - Exact.
De asta nici eu n-o arăt.
Dar m-am gândit mereu la tine.
Eu am fost în Paradis doar cu tine.
Știu.
M-am distrat foarte bine cu tine.
- N-am apucat să-i cunosc pe ceilalți. - Da.
Și acum e tot așa și nu cred că voi mai afla multe lucruri noi.
Da.
Așa că o să te aleg pe tine în continuare.
Asta e situația.
- Nu încerc să te presez. - Da.
Nu mă simt presat.
- Nu? - Doar că…
Atunci, simte-te presat!
E jenant.
Serios?
Nu.
Am ajuns așa departe încercând să fiu sincer, așa că…
Da.
Înțeleg ce simți.
Dar…
- Nu vreau să te simți obligat. - Da.
Dar vreau să te gândești la mine.
Sper că nu te vei simți stânjenit pe lângă mine.
- Bine. - Da.
- Sunt bine. - Și eu la fel.
Nu mă simt stânjenit,
ci mă simt prost.
Înțeleg.
Am vrut să vorbesc despre asta.
Îți mulțumesc că ai vorbit cu mine.
Dacă nu te duci în Paradis azi, să luăm cina împreună.
„Să luăm cina.”
Și mai putem vorbi.
Amintirile mele despre Jun-seo vor rămâne multă vreme.
Și-i sunt recunoscătoare.
De asta simt și dragoste, și ură pentru el.
Când spun „și dragoste, și ură”, vorbesc serios!
Sunt furioasă!
Dar ce pot face? Trebuie să suport.
E adorabilă!
Ea e Min-seol, bebelușul!
Mai sunt doar două zile, și lucrurile
- …încep să se lămurească. - Da.
- Jun-seo a fost clar. - Da.
Min-seol nu mai e derutată.
Da, cu siguranță.
Amândoi au spus lucrurile cele mai bune posibil.
Nu doar Min-seol. Nici Jun-seo
- …nu va mai fi derutat. - Da.
- Va merge înainte. - Da.
E mai greu să fii cel care așteaptă să fie ales decât să fii cel care alege.
- Așa cred și eu. Nu? - Da.
Ieri, cu Si-an…
Am încercat să nu mă exprim și până la urmă mi-a părut rău.
Regret asta.
- Te-ai reținut? - Da.
Fiindcă ritmul de aici e diferit de lumea reală.
Dar ideea că trebuie să alegem
și să devenim un cuplu pentru a crea un rezultat…
Mă întreb dacă e posibil cu nivelul de intensitate de aici.
- Nu e ușor. - Da.
De acum vreau să continui cu Si-an.
- Ești sigur? - Da.
- Te-ai hotărât? - Da.
Pe cine o să alegi?
Eu?
- Dar… - Of!
- Continuă! - Sunt…
- Ce? - Sincer, sunt…
Am realizat că iau asta mai în serios decât credeam.
Nu-i așa?
- Da. - Și acum îți vine să plângi.
Da.
Să te intereseze mai multe persoane în același timp…
E greu.
Nu e ceva ce e posibil afară.
Dar aici e posibil.
Mi-au plăcut mai multe persoane simultan,
de asta am simțit că sunt…
- Foarte… - Copleșită?
Nu copleșită.
Am simțit că sunt o persoană oribilă.
- Nu gândi așa! - Știu.
Dar e adevărat.
- Da. - Dar…
Se schimbă zilnic.
Și fiecare mic gest al lor face
- …ca sentimentele mele să se schimbe. - Da.
Cred că o iei razna.
Serios, zilele astea…
Dar încă e… Da.
Când sunt într-o relație,
îmi place să stau cu el și să fiu afectuoasă.
Îmi place să avem interacțiuni drăgăstoase,
chiar dacă sunt siropoase.
Dar Jun-seo nu pare să fie
genul afectuos sau prietenos.
M-am gândit că, dacă am fi împreună, ar putea apărea probleme.
S-ar putea să mă supăr. La asta m-am gândit.
Sincer, nu poți schimba firea cuiva.
E derutant.
Așa că…
Nu mai știu.
Simt c-o să-mi crape capul.
E conștientă de deosebirile dintre ei.
Și știe că nu-ți schimbi firea.
Știe.
Dar cred că Jun-seo ar fi adorabil într-o relație.
Băieții care-s tăioși, dar arată afecțiune prin gesturile lor, sunt fermecători.
- Foarte. - Da.
Pentru Si-an, problema e felul în care-i vorbește.
Si-an nu poate tolera asta.
Oricum, Si-an a zis că alege unul din doi.
- Da. - Jun-seo sau Jeong-su.
Da.
O să mai încerce ultima oară cu Jeong-su?
Așa cred.
- Cred că-l alege pe Jeong-su. - Și eu.
Tu ce crezi? El nu e de acord.
De ce presimt că va fi Jun-seo?
Dacă ea s-ar fi distrat de minune cu Jun-seo ieri,
ca la prima lor întâlnire,
sigur azi l-ar alege pe Jeong-su.
Dar ieri a fost dezamăgită.
N-ar fi mai simplu pentru ea
să se ducă iar cu el azi, ca să vadă dacă simte ceva pentru el sau nu?
În loc să-l vadă pe Jeong-su iar și apoi să-l compare cu Jun-seo
și să nu mai știe pe cine să aleagă…
- Da. - E mai bine să se asigure de Jun-seo
și să scape de el dacă nu-i bun.
De acord cu Jin-young.
Eu asta aș face.
- Jun-seo? - Da.
Să-l ia pe Jun-seo.
Ar avea logică.
- Poate că Si-an gândește altfel. - Si-an nu gândește logic.
Da.
Prima întâlnire în Paradis a fost cu Jeong-su.
A avut un impact mare asupra ei.
Nu-s sigură. Instinctul îmi zice că-l alege pe Jeong-su.
- Ca să fie sigură… - Da.
Să-și confirme ce simte.
Decât să nu-l ia și să regrete,
- …să-l mai ia o dată. - Vrea să confirme.
Și apoi va hotărî.
Dar, dacă-l alege pe Jeong-su,
înseamnă că s-a hotărât asupra lui.
În situația asta, nu cred că va face ceva nesăbuit,
să se ducă iar cu Jeong-su ca să afle iar ce simte.
Sunt de acord, fiindcă ea a zis clar ce simte pentru Theo.
Da.
Bun. Tu ce zici, Hanhae?
Și eu cred că va fi Jeong-su.
Hai să pariem!
- „Să pariem”! - Pe o cină.
De acord.
De ce ții morțiș să pierzi bani?
- Încă nu se aleg cuplurile finale. - Am încredere.
Are încredere.
Sunt de acord.
- Se împarte la trei. - Bine.
Chiar nu știu. Sunt curios pe cine alege Si-an.
Cred că ne va surprinde pe toți cu alegerea ei.
Serios?
Oare va face ceva neașteptat?
INFERN ORA 17:00
Acum vom forma perechile care se duc la întâlnire în Paradis.
Cred că băieții au emoții.
Cred că tremură.
- Le bat inimile. - Simțim asta!
- Le bubuie. - Se întreabă: „Oare-s eu?”
Începem cu locul întâi, Lee Si-an.
Te rog să alegi persoana cu care ai vrea să te duci în Paradis.
O să fie Jun-seo.
- Da. - Așa cred și eu.
Persoana cu care aș dori să mă duc în Paradis e…
După a doua întâlnire cu Jun-seo,
mi-am dat seama cât de diferit e el față de Jeong-su.
Jun-seo e un tip dur,
în timp ce Jeong-su e dulce și amabil.
Oare prefer pe cineva mai delicat?
Sau îmi urmez inima?
Chiar dacă nu e la fel de delicat,
mă duc cu cineva cu care îmi place să stau?
De asta am dubii.
E nehotărâtă.
- Este. - Da.
Dar așa pare că-i place mai mult Jun-seo.
Nu?
- Inima ei înclină spre el. - Îl place mai mult.
Stați puțin!
De ce suntem așa de curioși cu cine va ieși Si-an?
Viața mea și așa e foarte plină,
dar mor să aflu cu cine se va duce la întâlnire!
- Mor de curiozitate. - Și eu.
- Sunt neliniștită. - Da.
Persoana cu care aș dori să mă duc în Paradis e…
Lee Si-an l-a ales…
ÎN URMĂTORUL EPISOD
Pot face tot ce-mi pun în cap.
Trebuie doar să insiști.
E o noapte plină de neliniști.
Mai vrei să mă întrebi și altceva?
Nu-s genul care e curios despre așa ceva.
Am simțit că nu-l interesez cu adevărat.
Ai fost tu încă de la început,
și asta nu s-a schimbat.
M-ai ajutat să iau parte la asta cu sinceritate.
Acum veți lua hotărârea finală.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru